Справа № 309/1892/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        06 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
судді-доповідачки Готри Т.Ю.,
суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,
з участю секретарки судового засідання Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 6 липня 2021 року, ухвалене суддею Сідеєм Я.Я.,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. 
Позов обґрунтувала тим, що 08.11.2011 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис №25. 
У шлюбі у них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вже понад два роки вони проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер і нею подано позов про розірвання шлюбу. Діти проживають разом із нею, знаходяться на повному її утриманні. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, жодних коштів на їх утримання не надає, понад чотири роки не спілкується з дітьми, не піклується про їхнє життя, здоров`я і розвиток, уникає зустрічей з ними, тобто повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Звертала увагу на те, що відповідач працює та отримує стабільний і достатній дохід у Польщі, але вона з ним не спілкується, а тому не володіє інформацією стосовно адреси його роботи та розміру заробітної плати.
Посилаючись на наведене, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 3 000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 06.07.2021 позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 3 000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 4 червня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 908,00 гривень судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив змінити вказане рішення, визначивши розмір стягуваних аліментів по 1 309,00 гривень на кожну дитину і судові витрати по розгляду справи у суді першої інстанції віднести за рахунок держави.
Скаргу мотивував тим, що він є інвалідом другої групи і отримує від держави соціальну допомогу в розмірі 1 712,00 гривень, на даний час проходить лікування та медичне переосвідчення. Стан його здоров`я з роками лише погіршується, через що потребує підтримуючої терапії та реабілітації. Є обмеженим у працевлаштуванні, оскільки не в змозі виконувати більшість видів робіт. Звертав увагу на те, що в шлюбі з позивачкою у них народився лише один син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був усиновлений ним у період шлюбу з позивачкою. 
Також указував на те, що його цивільна дружина (на день подання апеляційної скарги) знаходиться на восьмому місяці вагітності, а тому після народження дитини необхідні будуть кошти на її утримання. Визначений судом розмір аліментів в сумі 3 000 грн на кожну дитину є необґрунтованим і може поставити його, як інваліда другої групи, у вкрай важке становище. А тому вважає, що слід визначити аліменти в розмірі 1 309,00 грн на кожну дитину, який буде узгоджуватися з вимогами закону, відповідати інтересам дітей і не порушувати його законні інтереси, як платника аліментів.

Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 не скористалася. 

У судове засідання апелянт ОСОБА_2 та його представниця - адвокатеса Перегінець О.Г. не з`явилися, останньою подано до суду клопотання від 19.11.2021, в якому представниця просила справу розглянути без участі ОСОБА_2 та її участі, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі.

Представниця позивачки ОСОБА_1 адвокатеса Павлій В.М. апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 не визнала, просила таку залишити без задоволення, а рішення суду без змін. 
Заслухавши суддю - доповідачку, пояснення представниці позивачки ОСОБА_1 адвокатеси Павлій В.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що сторони з 08.11.2011 перебувають у шлюбі, який зареєстровано у виконкомі Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис №25 (а.с.5).
Позивачка та відповідач є батьками двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , виданих виконкомом Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с.6-7).
Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають разом із матір`ю - позивачкою по справі, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №1108 від 03.06.2021, виданою виконкомом Драгівської сільської ради Хустського району (а.с.10) та зареєстровані за цією адресою, згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.11,12).
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною, «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».
Як кореспондує ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок батьків закріплений і в ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). 
Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків, зокрема, є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За загальним правилом розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Зі змісту положень ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Статтею ст. 182 СК України врегульовано, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,  дружини,  батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних права; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Суд за заявою одержувача, відповідно до ч.1 ст.184 СК України, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що в 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2021 року - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 23.10.2020 , яке долучено до апеляційної скарги, відповідач- ОСОБА_2 є інвалідом другої групи і отримує державну соціальну допомогу (а.с.52).
У поданому до суду апеляційної інстанції клопотанні від 16.11.2021 відповідач ОСОБА_2 просив приєднати до матеріалів справи свідоцтво про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої є ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_8 , а також довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 14.09.2021 за №1225 про встановлення ОСОБА_2 третьої групи інвалідності строком до 14.03.2022 (дата чергового переогляду), причина інвалідності - загальне захворювання, згідно з якою йому рекомендовано роботу без фізичних навантажень та тривалої ходьби. 
Отже, пред`явивши вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 3000,00 грн щомісячно, позивачка обґрунтовувала її необхідністю виконання батьком дітей обов`язку з їх утримання та його спроможністю надавати таке утримання. Водночас при вирішенні цієї вимоги підлягають врахуванню й інші обставини, що мають істотне значення, а саме, що відповідач на час розгляду справи в суді першої інстанції мав інвалідність 2 групи, а на даний час, після повторного огляду, йому встановлена 3 група інвалідності, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_2 народилася дитина, яка перебуває на його утриманні (права якої також повинні бути забезпечені в необхідній мірі) та відсутність у відповідача заробітку, достатнього для належного виконання обов`язку з утримання дітей до заявленої позивачкою суми.
За встановлених у справі обставин, вимога про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 3000,00 грн на дитину є надмірною та не може бути визнана достатньо обґрунтованою. 
Водночас, розмір аліментів в сумі 1 309,00 грн на кожну дитину (50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), який відповідач просить визначити, також не може бути визнаний достатнім і таким, який забезпечить реальні потреби дитини.
Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання колегії суддів, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, аліменти у твердій грошовій сумі 2 300,00 грн на кожну дитину забезпечуватимуть грошове утримання в розмірі, який відповідатиме інтересам дітей, покриватиме суттєву частину витрат на них і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.
Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини.
        З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України, слід змінити, а апеляційну скаргу задовольнити частково.
Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 6 липня 2021 року в частині визначення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити та визначити їх в розмірі 2 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.06.2021 і до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя-доповідачка: 

Судді: