Ухвала
Іменем України 
09 грудня 2021 року
м. Київ
Справа № 686/5830/19
Провадження № 51 – 5718 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року,
встановив:
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на         2 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14 вересня  2021 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вирокуХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року щодо ОСОБА_4 відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.  
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі захисник не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. 
Також в касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 не зазначає які саме та в чому полягають істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при винесенні ухвали апеляційним судом. 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом апеляційної інстанцій при її винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судового рішення з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, а зазначене у касаційній скарзі прохання не відповідає зазначеним положенням закону. 
Крім того, відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 без руху.
Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний  строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3