ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 300/1037/21 пров. № А/857/13440/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Глушка І.В., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Волошин М.М.
за участі позивача:                                           ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківського судом у складі головуючого судді Скільського І.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                       ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови у призначенні і виплаті пенсії відповідно до статті 21а, частини 1 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6, визначеним в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» постановою суду у справі №300/1414/19 з 01.03.2021 та зобов`язання призначити і виплачувати вказану пенсію.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем, в порушення норм пенсійного законодавства, протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 21а, з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6, відповідно до ч.1 ст.43 Закону №2262. Вказав, що на даний час отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте проходив військову службу за контрактом та є інвалідом війни, а тому має право на призначення пенсії відповідно до статті 21а, частини 1 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6, визначеним в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та який встановлено йому відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №300/1414/19. Просив позов задоволити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2021 року про переведення з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, статті 21а, ч.1 статті 43 (з урахуванням коефіцієнта заробітної плати – 5,6). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2021 про переведення з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, статті 21а, ч.1 статті 43 (з урахуванням коефіцієнта заробітної плати – 5,6) та прийняти рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржили ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вважають, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційних скаргах. 
Апелянт ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити повністю.
Апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги апелянтів слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №300/1414/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку його пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 6.20225 відповідно до довідки №12, виданої Відділом зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області протиправною, та зобов`язання здійснити такий перерахунок з 07.08.2017.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 23 серпня 2019 року у справі №300/1414/19 та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6, що нараховується відповідно до довідки про заробітну плату №12, виданої Відділом зони ЧАЕС ГУ МВСУ в Київській області від 17.11.2015 року, шляхом розрахунку відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що відповідає рішенню суду по справі №338/985/17 з 07.08.2017 року, з врахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6, що нараховується відповідно до довідки про заробітну плату №12, виданої Відділом зони ЧАЕС ГУ МВСУ в Київській області від 17.11.2015 року, шляхом розрахунку відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що відповідає рішенню суду по справі №338/985/17 з 07.08.2017 року, з врахуванням виплачених сум.
На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснено перерахунок і виплату позивачу пенсії за віком призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6. 
Позивач зазначив, що він перебував на військовій службі з 07.11.1980 року по 16.11.1982 (солдат строкової військової служби в рядах РА), з 01.02.1983 по 06.02.1984 і з 23.07.1985 по 07.08.2002 – ОВС і має право на довічну пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», є інвалідом війни (посвідчення серії НОМЕР_1 з 08.10.2002 по 25.09.2008 інвалідом війни 3 групи, з 25.09.2008 безтерміново інвалідом війни 2 групи), 25.02.2021 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 21а, з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 5.6, відповідно до ч.1 ст.43 Закону №2262, з 01.03.2021. 
Листом від 12.03.2021 №1512-1358/Г-02/8-0900/21  ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що провести перерахунок його пенсії згідно із статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із застосуванням лише заробітку за період з 01.01.1988 по 31.03.1988 немає законних підстав. Інше нормами чинного законодавства не передбачено. 
Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Частиною 1 статті 1 Закону №2262-ХІ передбачено, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно частини 2 статті 1 Закону № 2262-ХІ військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Частиною першою статті 5 Закону №2262-ХІ визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.
Відповідно до статті 7 Закону №2262-ХІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Статтею 10 Закону №2262-ХІІ визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно статті 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.  У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті. Пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.
Статтею 49 Закону №2262-ХІІ врегульовано, що документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.
Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Статтею 66 Закону № 2262-ХІІ визначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії або її перерахунку, зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до вищих органів або до суду.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі - Порядок №3-1).
Згідно пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Відповідно до пункту 4 Порядку №3-1, заява  про переведення з одного виду пенсії на інший,  про перерахунок пенсії  подається  до  органу,  що  призначає  пенсію, 
заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним 
представником за місцем його проживання.
Згідно пункту 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії; грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону 2262-12; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.
Відповідно до пункту 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Згідно пункту 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви.
Пунктами 17, 18 Порядку №3-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.
Апеляційним судом встановлено, що позивач отримує пенсію обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058. Розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислено з врахуванням страхового стажу 39 років 05 місяців (коефіцієнт страхового стажу - 0,39417), середньомісячного заробітку який осучаснено з 01.03.2021 на виконання Постанови КМУ «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22.02.2021 №127 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 5.6) розмір пенсії становить -26260,96 грн., в тому числі: розмір пенсії за віком - 11978,42 грн.; доплата за понаднормовий стаж роботи понад 20 років від середньомісячного заробітку – 5773,90 грн.; підвищення інвалідам війни 2 групи – 707,60 грн.; додаткова пенсія інвалідам 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи – 379,60 грн.; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни – 50,00 грн.; збільшення відповідно до ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» п.1 Постанови КМУ №1381 – 2994,61 грн.; підвищення за проживання в гірському населеному пункті – 4376,83 грн. 
Як вбачається з заяви позивача, що останній, просив перевести його із пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, ст.21а, ч.1 ст.43 (з урахуванням коефіцієнта заробітної плати – 5,6) з 01.03.2021.
Однак, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за заявою позивача рішення не приймало, відповідь на подану заяву надало листом,  чим порушило положення пунктів 17-18 Порядку № 3-1.
Таким чином, позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення із пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, відповідач мав розглянути заяву позивача відповідно вимог пунктів 14, 17-18 Порядку № 3-1 та прийняти відповідне рішення про переведення з одного виду пенсії на інший та її перерахунок або відмовити у переведенні та перерахунку.  
Апеляційний суд звертає увагу, що рішення повинно містити мотиви з яких виходив орган пенсійного фонду при вирішенні питання про переведення із пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, і у разі відмови рішення повинно містити зазначення причин відмови та порядок оскарження такого рішення.

Проте, згідно змісту відповіді ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, наданої відповідачем на заяву позивача листом від 12.03.2021 №1512-1358/Г-02/8-0900/21, така не містить, конкретних підстав відмови у переведенні позивача з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, ст.21а, ч.1 ст.43 (з урахуванням коефіцієнта заробітної плати – 5,6).

За таких обставин, апеляційний суд вважає правомірним зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2021 про переведення з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262, статті 21а, ч.1 статті 43 (з урахуванням коефіцієнта заробітної плати – 5,6) та прийняти рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційних скарг являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року у справі №300/1037/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 20.10.2021