Справа № 450/2609/21                                Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 33/811/1250/21                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Белени А.В.
за участю особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
представника – адвокат Прокопчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року, 
в с т а н о в и в :
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживає: АДРЕСА_1 , вчитель в ЗЗ СО І-ІІІ ступенів, с. Зубра, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 21.06.2021 р., о 03:15 год. на а/д Київ – Чоп 550 км, керував транспортним засобом «Smart МС 01» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..
На постанову судді правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції – скасувати та закрити провадження у справі.
Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з не повним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, необ`єктивна та упереджено.
В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що інспектори патрульної поліції зупинили його незаконно і їх дії (інспекторів) були неправомірні, йому не пропонували пройти огляд у медичному закладі і у матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Зазначає, що пояснення свідків не є належним доказом, оскільки їх писали самі поліцейські, такі складені на місці зупинки, а не у медичному закладі, також у цих поясненнях не зазначено ні ознак сп`яніння водія, ні його дій по ухиленню від проходження огляду в медичному закладі.
Звертає увагу, що поліцейські зобов`язані відсторонити водія від керування транспортним засобом, що зроблено не було, та жодних даних.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 та правопорушника ОСОБА_1 , які просили задоволити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №270141 від 21.06.2021 року (а.с. 1), письмовими пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.06.2021 року (а.с. 3-4), відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з якого чітко видно, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду(а.с. 2). 
Доводи апелянта про те, що у його діях немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються вищенаведеними доказами.
Щодо доводів апелянта про те, що йому не надходило пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то такі доводи спростовуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які містяться у матеріалах справи.
Не приймаються до уваги доводи, наведені в апеляційній скарзі, щодо відсутності направлення особи на медичний огляд, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформляється з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, але в даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від будь - якого огляду, в тому числі і у медичному закладі, тому обов`язку на оформлення даного направлення у працівників поліції не було.
Отже, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  А.В. Белена