ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року	Львів	Справа № 607/12813/21 пров. № А/857/19120/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:         Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року, головуючий суддя – Гуменний П.П., ухвалене о 09:10 год. у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

                                                     В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до УПП в Житомирській області ДПП, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №713522 від 09 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що перед початком розгляду справи, він попросив надати відеодоказ того, що керуючи транспортним засобом ним було перевищено максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.9 ПДР на ділянці А/Д Київ-Чоп, де встановлений дорожній знак 3.29. ПДР. Переглянувши відео, заперечив фак порушення ПДР, оскільки на відео не було чітко видно д.н.з його автомобіля, а також і той факт, що на приладі TruСаm: 000780 в ручному режимі було встановлено за довго до його зупинки швидкість руху 117км/ год. При повторному перегляді відео, наголосив інспектору поліції, що фіксація руху транспортного засобу починається на відмітці 117км/год., яка триває більше 5 сек., а на табло приладу TruСаm 000780 не змінюється швидкість руху транспортного засобу при повній його зупинці, а залишається на відмітці 117км/год. Також, було заявлено клопотання про надання можливості скористатись послугами адвоката, що визначені у ст. 268 КУпАП, однак інспектор поліції його відхилив та повідомив, що буде розглядати справу за відсутності адвоката, що і було зроблено в кінцевому результаті та винесено постанову серії ДП18 №713522 від 09 липня 2021 року за ч.4 ст.122 КУпАП, та накладено штраф в сумі – 1700 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами. Однак, відповідач не виконав вказані вимоги, відтак оскаржена постанова підлягає скасуванню    
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №713522 від 09 липня 2021 року, видно, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 535 В з номерним знаком НОМЕР_1 , 09 липня 2021 року о 11 год. 42 хв. на А/Д Київ-Чоп 105 км., рухався зі швидкістю 117 км/год. в зоні дії знаку 3.29, перевищив швидкість на 67 км/год., чим порушив п.п. 12.9Б ПДР України, швидкість вимірювалася Truсаm 000780, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.
На підставі викладеного, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства при розгляді працівником поліції справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Зокрема, працівником поліції було роз`яснено позивачу всі його права, а також працівник поліції був готовий очікувати на прибуття адвоката на місце події протягом розумного строку.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до пункту 12.9.Б Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано суду фото та відео матеріали, здобуті в результаті фіксації правопорушення за допомогою технічного приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780), яким, зокрема, зафіксовано, що транспортний засіб BMW 535 В з номерним знаком НОМЕР_1  дійсно рухався зі швидкістю 117 км/год. 09 липня 2021 року о 11 год. 42 хв. на автодорозі Київ-Чоп 105 км.
Матеріалами справи, зокрема, фотознімками та листом служби автомобільних доріг у Житомирській області №11-02/763 від 03 травня 2019 року також підтверджено, що 105 км. даної дороги перебуває в зоні дії знаку 3.29, а саме обмеження швидкості руху до 50 км/год.
Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , та підтверджується те, що останній заперечує факт перевищенням ним швидкості руху на автодорозі Київ-Чоп 105 км., та висловлює сумніви щодо правдивості результатів, що зафіксовані приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780).
Колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача про порушення відповідачем вимог ст. 268 КУпАП щодо надання можливості скористатись послугами адвоката, оскільки такі не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року у справі №607/12813/21 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 18.11.2021 року.