ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 260/405/21 пров. № А/857/15174/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П.,  Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Департаменту патрульної  поліції Національної поліції України на рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду  від 30 червня 2021 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Військової частини НОМЕР_1 (Чопський прикордонний загін), Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про визнання дій неправомірними, -

суддя в 1-й інстанції – Скраль Т.В.,
час ухвалення рішення – 30.06.2021 року, 17.10 год.,    
місце ухвалення рішення – м.Ужгород,
дата складання повного тексту рішення – 12.07.2021 року, 

                                                    в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Військової частини НОМЕР_1 (Чопський прикордонний загін), Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про визнання дій неправомірними.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області щодо ініціювання перед Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області процедури заборони громадянину Італії ОСОБА_1 у в`їзді в Україну строком на три роки. В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на момент ініціювання розгляду питання про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Італія ОСОБА_1 в УПП в Івано-Франківській області ДПП не було інформації про сплату ним штрафу за порушення ПДР України, оскільки останній проігнорував вимогу частини четвертої статті 307 КУпАП та не проінформував УПП в Івано-Франківській області ДПП та не надіслав копію квитанцію про сплату штрафу. Оскільки ОСОБА_1 є громадянином Республіки Італія, в УПП в Івано-Франківській області ДПП відсутня інформація про його місце проживання на території України. У зв`язку із цим в УПП в Івано Франківській області ДПП не було можливості звернути постанову до виконання в порядку Закону України “Про виконавче провадження”. У зв`язку із надходженням адвокатського запиту на адресу УПП в Івано-Франківській області ДПП представника Мапорті Луїджі від 29.01.2021 до якого була додана квитанція № 31 від 23.03.2020, з якої було встановлено, що платник ОСОБА_1 здійснив платіж у сумі 510 гривень на рахунок UA078999980000031118149009001, отримувач УДК Івано-Франківська область, з метою недопущення порушення прав особи, після встановлення факту сплати штрафу, УПП в Івано-Франківській області ДПП на адресу Управління ДМС Івано-Франківській області було надіслано подання щодо скасування рішення про заборону в`їзду ОСОБА_1 . 
Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності в порядку письмового провадження.
При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання представника позивача про відкладення апеляційного розгляду справи, оскільки явка позивача в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою і можливо розглянути справу за наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга  не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 16 березня 2020 року поліцейською Малецькою М.П. на бланку серії ДП18 № 495946 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 у сумі 255,00 грн., (т.1 а.с. 9).
23 березня 2020 року відповідно до квитанції № 31 ОСОБА_1 оплатив штраф у розмірі 510,00 грн за призначенням: ДП18 № 495946, (т.1 а.с. 10).
13 травня 2020 року Департамент патрульної поліції в Івано-Франківській області звернулося до начальника Управління ДМС у Івано-Франківській області з обґрунтованим зверненням про прийняття рішення щодо заборони в`їзду в Україні терміном на три роки ОСОБА_1 , оскільки станом на 12.05.2020 не сплачено штраф у розмірі 255,00 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 495946, (т.1 а.с. 41).
11 червня 2020 року Управлінням ДМС у Івано-Франківській області прийнято рішення № 12 про заборону в`їзду в України ОСОБА_1 строком на 3 роки – до 10.06.2021 року, (т.1 а.с. 43-44).
11 червня 2020 року Управління ДМС у Івано-Франківській області звернулося до Адміністрації ДПС України та Головного центру обробки спеціальної інформації з дорученням щодо заборони в`їзду в Україну. Строк здійснення контролю з 11.06.2020 по 10.06.2023, (т.1 а.с. 45).
23 січня 2021 року прийнято рішення про відмову в перетинанні державного контролю України Мапорті Луїджі, (т.1 а.с. 12).
10 лютого 2021 року Департамент патрульної поліції в Івано-Франківській області звернулося до начальника Управління ДМС у Івано-Франківській області з поданням про скасування рішення про заборону в`їзду  Мапорті Луїджі, (т.1 а.с. 47).
11 лютого 2021 року Управління ДМС у Івано-Франківській області звернулося до Адміністрації ДПС України та Головного центру обробки спеціальної інформації з листом про відкликання доручення УДМС у Івано-Франківській області від 11.06.2020 року, (т.1 а.с. 48).
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” від 22.09.2011 №3773-VI (далі - Закон).
Підстави для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну регламентуються нормами статті 13 Закону. 
Так, зокрема, відповідно до абзацу 7 частини 1 вказаної статті в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.
Таким чином, норма Закону прямо забороняє в`їзд на територію України іноземцю, який не виконав рішення щодо накладення на нього адміністративного стягнення.
Частиною другою статті 13 Закону встановлено, що за наявності підстави, зазначеної в абзаці сьомому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.
Відповідно до частини третьої цієї ж статті рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.
Інструкцію про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України17.12.2013 № 1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 січня 2014 р. за № 25/24802 (далі - Інструкція).
Підпунктом "г" пункту 4 Інструкції встановлено, що рішення про заборону особам в`їзду в Україну за ініціативою підрозділів патрульної поліції приймається ДМС та її територіальними органами у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час провадження в справах про адміністративні правопорушення, підготовки або здійснення заходів із забезпечення громадського порядку.
Відповідно до порядку, визначеного пунктами 6-9 Інструкції рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції. Рішення про заборону в`їзду в Україну особі підписується керівником структурного підрозділу апарату ДМС, начальником управління (відділу) міграційної роботи ГУДМС, УДМС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і затверджується: в апараті ДМС - Головою, першим заступником або заступником; у головних управліннях, управліннях ДМС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - начальником відповідного ГУДМС, УДМС, його першим заступником або заступником. ДМС або її територіальний орган, який готував рішення про заборону в`їзду в Україну особі, у триденний строк надсилає засвідчену копію такого рішення разом з дорученням щодо заборони в`їзду в Україну особі до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби України, розташованого: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, оформленого відповідно до вимог      постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280      "Про затвердження Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України". ДМС та її територіальні органи повідомляють ініціаторів звернення, визначених у пункті 4 цієї Інструкції, про прийняте рішення щодо заборони в`їзду в Україну особі.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 16 березня 2020 року поліцейської Малецькою М.П. на бланку серії ДП18 № 495946 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 у сумі 255,00 грн., (т.1 а.с. 9).
23 березня 2020 року відповідно до квитанції № 31 ОСОБА_1 оплатив штраф у розмірі 510,00 грн за призначенням: ДП18 № 495946, (т.1 а.с. 10).
13 травня 2020 року відповідач 1 не перевіряючи сплату правопорушником штрафу  звернувся до начальника Управління ДМС у Івано-Франківській області з обґрунтованим зверненням про прийняття рішення щодо заборони в`їзду в Україні терміном на три роки ОСОБА_1 , оскільки станом на 12.05.2020 року не сплачено штраф у розмірі 255,00 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 495946, (т.1 а.с. 41).
11 червня 2020 року Управлінням ДМС у Івано-Франківській області прийнято рішення № 12 про заборону в`їзду в України ОСОБА_1 строком на 3 роки – до 10.06.2021 року, (т.1 а.с. 43-44).
          Відповідач 1 - Департамент патрульної поліції, в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області 16 квітня 2021 року надав суду  докази: копію листа Головного управління Держаної казначейської служби України в Івано-Франківській області від 02 квітня 2021 року № 05.1-06-06/1032 з додатками в 4 томах на 660 аркушах, ( а.с.103 т.1) Додатки складаються із виписок за період з 16 березня 2020 року по 13 травня 2020 року ( а.с.106, т.1  по  а.с. 268 т.3.). При цьому, як встановлено судом, такі виписки не містять відомостей про сплату позивачем штрафу.
Вказані докази казначейською службою надано відповідачу 1 на його звернення, (а.с.105 т.1). При  цьому, судом не встановлено, що перед обґрунтованим зверненням до міграційного органу, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області зверталося до казначейства щодо перевірки сплати штрафу гр. ОСОБА_2 . У змісті самого звернення стверджується, що станом на 12 травня 2020 року гр-н ОСОБА_1 не сплатив штраф, тобто не виконав рішення органів уповноважених накладати адміністративні стягнення, ( а.с.41 т.1)
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що якщо правопорушник не виконав обов`язок щодо надіслання до органу штрафу, який виніс постанову, документу, що підтверджує його сплату, що визначено ст. 307 ч.4 КУпАП, то відповідач 1, виходячи із вимог статті 2 КАС України, повинен був підійти розсудливо та об`єктивно до розгляду даного питання,  в тому числі при формуванні обґрунтованого звернення до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, сформувати запит до казначейства  або ж відповідально перевірити,  чи не сплачений  правопорушником такий штраф.
Як вже судом зазначалося, 23 березня 2020 року відповідно до квитанції № 31 ОСОБА_1 (Луїджі) оплатив штраф у розмірі 510,00 грн за призначенням: ДП18 № 495946, (т.1 а.с. 10).  Тобто, на час формування обґрунтованого звернення  до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області,  штраф позивачем вже був  сплачений.   Покликання апелянта на те, що кошти, сплачені позивачем були зарахований не на той рахунок, колегія суддів відхиляє, оскільки кошти, сплачені позивачем були зараховані до Державного бюджету України.
На підставі викладеного, вірними є висновки суду першої інстанції, щодо визнання незаконними  дій Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області щодо ініціювання перед Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області процедури заборони громадянину Італії ОСОБА_1 у в`їзді в Україну строком на три роки.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Департаменту патрульної  поліції Національної поліції України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної  поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 260/405/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року.