П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3292/21	

Категорія справи: 112010201	                                              Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.                                                        Місце ухвалення: м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Лук`янчук О.В.
суддів             –    Бітова А.І.
                                                         –    Ступакової І.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду  від 12 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.04.2021 № 948260122477 в частині; зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області і, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення від 07.04.2021 р. № 948260122477 в частині призначення пенсії в розмірі 60% від заробітної плати та обмеження її максимального розміру до 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність; 
зобов`язати провести перерахунок пенсії на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021 р. № 21-95вих-21 у розмірі 80% заробітної плати та без обмеження її максимального розміру з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Позов обґрунтовано тим, що отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р., у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати. У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури позивач звернувся до відповідача з питання перерахунку пенсії на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури. Відповідач здійснив перерахунок, однак із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати та з обмеженням максимального розміру пенсії. Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером, якому пенсія призначена на підставі ст. 50-1 Закону № 1789, тому до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження її максимального розміру, визначені ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду  від 12 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.04.2021 р. № 948260122477 в частині призначення пенсії в розмірі 60% від заробітної плати та обмеження її максимального розміру до 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність; зобов`язання провести перерахунок пенсії на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021 р. № 21-95вих-21 у розмірі 80% заробітної плати та без обмеження її максимального розміру з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.04.2021 р. № 948260122477 в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 60% від заробітної плати та обмеження її максимального розміру до 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021 р. № 21-95вих-21 у розмірі 80% заробітної плати та без обмеження її максимального розміру.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській  області подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції  скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення помилково не було враховано положення ч.2 та ч.15  ст.86 Закону №1697-VІІ, якими встановлено, що пенсія призначається у розмірі 60% від суми місячного грошового забезпечення та відповідно до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VІ не може перевищувати десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб які втратили працездатність. Оскільки розмір пенсії позивача не досягав 10 прожиткових мінімумів, то обмеження не застосовувалось. Після перерахунку пенсії, його розмір збільшився, відповідно було застосовано обмеження.
Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311  КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 2012 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789 (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати.
30.03.2021 р. Миколаївською обласною прокуратурою позивачу видано довідку № 21-95вих-21  про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії (а. с. 8). Довідка видана на підставі рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. № 6-р/2020р.
01.04.2021 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.
Рішенням від 07.04.2021 р. № 948260122477 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021 р. № 21-95вих-21 з 01.04.2021 р. із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати та з обмеженням максимального розміру пенсії
Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, атому звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії та до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та зобов`язав відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021 р. № 21-95вих-21 у розмірі 80% заробітної плати та без обмеження її максимального розміру.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Пенсія позивачу була призначена на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.
Частина 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., в редакції, що діяла на час призначення пенсії, передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
В подальшому положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосувались питання проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників
14.10.2014 року було прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, який в цілому набрав чинності 15.07.2015 року.
Згідно ч. 2 ст. 86 вказаного Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Колегія суддів звертає увагу, що встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 60% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій, а тому доводи пенсійного фонду в цій частині є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2021 року відповідачем прийнято Рішенням №948260122477, яким здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 60% від середньомісячного заробітку  із застосуванням обмеження суми пенсії максимальним розміром.
Як зазначено в абзаці шостому пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 14 червня 2007 року N 3-рп/2007, звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Конституційний Суд України в Рішенні N 9-рп/2009 від 28 квітня 2009 року, вказуючи на недопустимість звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод, що об`єктивно призведе до погіршення становища особи в суспільстві через їх обмеження, зробив концептуальне застереження органам державної влади про те, що невиконання державою своїх зобов`язань призводить до порушення принципів правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави (абзац п`ятий пункту 5 мотивувальної частини).
За таких обставин, колегія суддів вважає протиправним зменшення позивачу розміру пенсії за вислугу років з 80% до 60 % відповідних сум грошового забезпечення.
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування Рішення № 948260122477 від 07.04.2021 року в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 80 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021 р. № 21-95вих-21 у розмірі 80% заробітної плати.
Поряд з цим, щодо вимог про здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI, який набув чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України 92-15, законів України "Про державну службу" 3723-12, "Про прокуратуру" 1789-12, "Про статус народного депутата України" 2790-12, "Про Національний банк України" 679-14, "Про Кабінет Міністрів України" 2591-17, "Про дипломатичну службу" 2728-14, "Про службу в органах місцевого самоврядування" 2493-14, "Про судову експертизу"  4038-12, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 796-12, "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" 540/97-ВР, "Про наукову і науково-технічну діяльність" 1977-12, "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 2262-12, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, "Про пенсійне забезпечення" 1788-12, "Про судоустрій і статус суддів"  2453-17, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" 379/95-ВР, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Слід зазначити, що Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до  Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (постанови Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №205/8204/16-а, від 03.04.2018 у справі №361/4922/17, від 02.05.2018 у справі №704/87/17, від 15.08.2018 у справі №161/9572/17, від 17.01.2019 у справі №161/713/17, від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі №554/10510/16-а, від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а).
Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність.
В ухвалі від 04 лютого 2021 року по справі №400/6132/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вирішуючи питання щодо розгляду як зразкової справи стосовно застосування вимоги, яка передбачена частиною вісімнадцятою статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", щодо максимального розміру пенсії до осіб, яким пенсія була призначена до встановлення у законодавстві зазначеної вимоги про максимальний розмір пенсії, звернув увагу, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось, а процесуальний закон не наділяє такими повноваженнями суд першої інстанції, в тому числі й Верховний Суд, при розгляді ним справи як зразкової.
З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обмеження граничного розміру пенсії позивача, у контексті обставин даної справи було введено Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII, який жодних застережень з приводу застосування лише до пенсій, призначених з 1 січня 2016 року, не містить.
За таких обставин, враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Згідно п.2 ч.1  ст.315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до  ст.317 КАС України  підставою для скасування судового  рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині  або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм  процесуального права, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими.
З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки без обмеження її максимальним розміром, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру.
Ухвалити у вказаній частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром.
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 26 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                           О.В. Лук`янчук 

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов
                                                                                                                  
                                                                                                                                         І.Г. Ступакова