ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/254/21	
(суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №280/254/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, третя особа,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Дніпропетровська Первинна професійна спілка “Правозахисники України” про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

                                                                ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 14 січня 2021 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, третя особа,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Первинна професійна спілка “Правозахисники України” згідно з яким просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №1874 від 17.12.2020р "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 521 о/с від 17.12.2020р "Про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з посади старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області";
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 17 грудня 2020 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з  17.12.2020 року по день ухвалення судового рішення з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів;
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що його звільнення є незаконним, оскільки висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, а саме рішення про звільнення прийнято внаслідок упередженого ставлення до позивача. Позивач зауважив, що Розділ 2 Правил етичної поведінки поліцейських поширюється на поліцейських під час виконання ним службових обов`язків, а, отже ним не порушено п.1,2.3 Розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, оскільки під час події, що відбулася він не виконував службових обов`язків. Такого проступку як ігнорування вимог ч.2 ст.18 Закону "Про Національну поліцію" №580-VІІІ (далі – Закон №580-VІІІ) він не вчиняв.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у задоволені позову відмовлено повністю. 
В рішенні суду зазначено про те, що службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.
Також суд зазначив, що з огляду на встановлені ним обставини, висновки службового розслідування є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже підстави для визнання протиправними та скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на роботі відсутні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає про те, що: розділ 2 Правил етичної поведінки поліцейських  поширюється на поліцейських під час виконання ними службових обов`язків, а подія яка зазначена в висновку службового розслідування сталася у вільний від роботи час у його житловому приміщенні.
Комісія не врахувала, що його раніше не було притягнуто, а ні до кримінальної, а не адміністративної відповідальності.
Також посилається на відсутність факту порушення ч. 2 ст. 18 Закону України № 580-VIII, оскільки він не повинен був повідомляти про подію яка відбулась між ним та його колишньою дружиною. Відсутності доказів ігнорування позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України № 580-VIII щодо дотримання поліцейським вимог Конституції України, законів України …
Стверджує, що в його діях відсутній факт приховування вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, а також те, що на його доводи з приводу цих обставин суд першої інстанції увагу не звернув.
Зазначає про порушення відповідачем місячного строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки він сплив 17 листопада 2020 року, а стягнення накладено 17 грудня 2020 року, що є порушенням ст. 16 Дисциплінарного статуту НПУ. 
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Посилається на те, що визначений відомчими нормами алгоритм дій щодо повідомлення про вчинення тяжкого злочину позивач не виконав.
Зазначає про те, що відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики незалежно від часу та місця знаходження. 
Звертає увагу на те, що позивач не ставив під сумнів пояснення осіб опитаних під час службового розслідування, не заявляв клопотань щодо їх допиту в судовому засіданні. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.  
Порушення відповідачем місячного строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не відбулось, оскільки днем виявлення дисциплінарного проступку є 17.11.2020 року, враховуючи затвердження у цей день висновку службового розслідування, та накладення стягнення 17 грудня 2020 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника третьої особи, яка також просила апеляційну скаргу задовольнити, пояснення представника відповідача яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 15.08.2006 по 06.11.2015, а з 07.11.2015 перебуває на службі в Національній поліції України на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Начальником ГУНП в Запорізькій області, зважаючи на отриману інформацію про спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком - старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в стані алкогольного сп`яніння та рапорт начальника Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якому останній доповідає, що старший інспектор-черговий СРПП №3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги наказу МВС України “Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України” від 27.04.2020 № 357, видано наказ від 19.10.2020 №1546 “Про призначення службового розслідування”, з метою встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях останнього.
За результатом службового розслідування 17.12.2020  ГУ НП в Запорізькій області сформовано  висновок, відповідно до якого “…Своїми діями старший інспектор-черговий СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 1, 3, 18, ст. 23 Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 №580-VІІІ, п.п. 1, 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2, 3 розділу II, п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у вчинені конфлікту з ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень останньою, висловлювання грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 в присутності своїх колег, поліцейських СРПП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, неповідомлення оператору спеціальної лінії “ 102” або черговому чергової частини Михайлівського ВП Василівського ВП про обставини події, виклику нарядів поліції на місце події, з метою попередження конфліктної ситуації та документування обставин події, а також порушенні вимог п. 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, п.п. 3, 7 п. 1 розділу II, п.п. 5, 14, 15 п. 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, п. 22 Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в АРК та Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НПУ від 27.06.2019 № 628, що виразилось у внесенні недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП, та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, що призвело до порушення Конституційних прав ОСОБА_2 …”.
За результатом проведення службового розслідування ГУ Національної поліції в Запорізькій області 17.12.2020 винесено наказ за № 1874 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності”, відповідно до п.1 якого за скоєння дисциплінарного проступку до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби поліції.
На підставі наказу ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 17.12.2020  №1874 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності”, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію",  ГУ Національної поліції в Запорізькій області винесено наказ за № 521 о/с "По особовому складу", відповідно до якого капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області  звільнено зі служби в поліції.
Правомірність та обґрунтованість вказаних наказів відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з огляду на встановлені ним обставини, висновки службового розслідування є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а отже підстави для визнання протиправними та скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на роботі відсутні.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються   Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015   №580-VIII   (далі - Закон України №580-VIII).
За приписами   статті 1 Закону України №580-VIII   Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або в наслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2Закону № 580-VІІІ).
При цьому, відповідно до частини першої   статті 18 Закону України №580-VIII   поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень   Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з частинами першою та другою статті   19 Закону України №580-VIII   у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлено   Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затверджений   Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII   (далі - Дисциплінарний статут). Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським   Конституції   і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з пунктами 4, 5 статті 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених   статтею 18 Закону України “Про Національну поліцію”, зобов`язує поліцейського, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту передбачено порядок накладення дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених   Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
При цьому, за приписами статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що   дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини четвертої вказаної статті Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед   законом   незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Згідно з частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено   Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Наказ №893).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ   Наказу №893 службове розслідування призначається за письмовим   наказом   керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Як правильно було встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, враховуючи отримання інформації про спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком - старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в стані алкогольного сп`яніння та рапорт начальника Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якому останній доповідає, що старший інспектор-черговий СРПП №3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги наказу МВС України “Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України” від 27.04.2020 № 357, начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 19.10.2020 № 1546 “Про призначення службового розслідування”, з метою встановлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку в діях останнього.
Начальником ГУНП в Запорізькій області генералом поліції третього рангу ОСОБА_5 затверджено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни та законодавства старшим інспектором-черговим СРПП №3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , відповідно до якого у висновках зазначено, що дисциплінарною комісією було встановлено факт скоєння дисциплінарного проступку старшим інспектором-черговим СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 та, згідно пункту 3 висновків, за порушення службової дисципліни, порушення вимог п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 1, 3, 18, ст. 23 Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 №580-VІІІ, п.п. 1, 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2, 3 розділу II, п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у вчинені конфлікту з ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень останньою, висловлювання грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 в присутності своїх колег, поліцейських СРПП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, неповідомлення оператору спеціальної лінії “ 102” або черговому чергової частини Михайлівського ВП Василівського ВП про обставини події, виклику нарядів поліції на місце події, з метою попередження конфліктної ситуації та документування обставин події, п. 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, п.п. 3, 7 п. 1 розділу II, п.п. 5, 14, 15 п. 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, п. 22 Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в АРК та Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НПУ від 27.06.2019 № 628, що виразилось у внесенні недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП, та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, а також неінформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, що призвело до порушення Конституційних прав ОСОБА_2 до старшого інспектора-чергового СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 , пропонується застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
В ході службового розслідування встановлено, що  “…15.10.2020 о 21.13 до чергової служби Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області (далі - Михайлівське ВП) від оператора спецлінії “ 102” надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_3 , про те, що її колишній чоловік старший інспектор-черговий СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області (далі - Дніпрорудненське ВП) капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, в цивільному одязі, в стані алкогольного сп`яніння в ході раптово виниклого конфлікту, виштовхуючи заявницю з будинку, спричинив останній тілесні ушкодження.
На місце події направлено добовий наряд Михайлівського ВП у складі: інспектора СРПП № 4 Михайлівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора СРПП № 1 Михайлівського ВП майора поліції ОСОБА_7 .
Прибувши на місце пригоди нарядом СРПП виявлено заявницю ОСОБА_3 , яка перебувала на вулиці неподалік свого будинку. Поліцейським СРПП від ОСОБА_3 стало відомо про те, що її колишній чоловік - ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки на ґрунті неприязних відносин штовхнув її ( ОСОБА_3 ) декілька разів долонями рук в область грудної клітини, чим спричинив останній фізичний біль та тілесні ушкодження. Під час спілкування поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , останній під час спілкування з колишньою дружиною ( ОСОБА_3 ) проявляв агресію, розмовляючи з нею на підвищеному тоні, штовхав, наголосивши на тому, що наступного дня (16.10.2020) він ( ОСОБА_1 ) прикладе всі необхідні зусилля, направлені на виселення ОСОБА_3 з його будинку. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були запрошені до КНП “Михайлівська багатопрофільна лікарня” МСР з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та виявлення можливих тілесних ушкоджень, які були спричинені у ході сварки.
Під час огляду в КНП “Михайлівська багатопрофільна лікарня” МСР виявлено:
-          Згідно з довідкою, наданою з КНП “Михайлівська багатопрофільна лікарня” МСР від 15.10.2020 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,468 проміле).
-          Згідно з довідкою, наданою з КНП “Михайлівська багатопрофільна лікарня” МСР від 15.10.2020  у ОСОБА_3 встановлено діагноз: “Садна грудної клітини”…”.
“…Згідно з висновком спеціаліста № 33 МОЗ України КУ “Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи” Запорізької обласної ради (Дніпрорудненське міжрайонне відділення) від 04.11.2020 у ОСОБА_3 виявлений набряк м`яких тканин потиличної області волосистої частини голови. Дане пошкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищеописане пошкодження могло утворитися в результаті однократної ударної травматичної дії тупого предмета. Характерні особливості травмуючого предмета в пошкодженні не відобразилися…”.
В ході службового розслідування за фактом конфліктної ситуації, що сталася між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15.10.2020, дисциплінарною  комісією  були опитані, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як безпосередніх учасників конфлікту, 
- ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідами ОСОБА_3  та підтвердили факт того, що ОСОБА_3 скаржилась їм на дії ОСОБА_1 . Одного разу ОСОБА_3 навіть залишилась ночувати вдома у ОСОБА_8 через дивну поведінку ОСОБА_1 ;
- інспектора СРПП № 4 Михайлівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора СРПП № 1 Михайлівського ВП майора поліції ОСОБА_7 , які прибували на місце події, та пояснили, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно по відношенню до ОСОБА_3 …”.
Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно з відеозаписами моменту прибуття наряду поліції за викликом колишньої дружини ОСОБА_3 , відеозаписами надання пояснень як позивачем так і ОСОБА_3 та відеозаписами на підтвердження проходження медичного освідчення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які було долучено до матеріалів справи позивачем та відповідачем. Встановлено, що ОСОБА_3 , надаючи пояснення у приміщенні будівлі відділення поліції, повідомила, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виганяв її з будинку, ображав. Крім того, в ході словесної перепалки позивач двічі штовхнув ОСОБА_3 обома руками (внутрішньою стороною долоні), після чого вона вдарилась спиною і головою об стіну та виштовхував її з будинку.
В свою чергу ОСОБА_1 , надаючи пояснення у приміщенні відділення поліції, зазначає, що колишню дружину він не штовхав і агресії не проявляв. Зазначив, що між ним та ОСОБА_3 виникла лише словесна перепалка, в ході якої фізичного насилля не проявляв. 
Факт конфлікту, що стався 15.10.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований до ЄО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020, що не заперечується сторонами.
16.10.2020 за вих. № 7206/6/81-2020 матеріали ЄО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020  скеровано до ТУ ДБР у м. Мелітополі, для прийняття рішення відносно ОСОБА_1 .
За матеріалами СО Михайлівського ВП № 3249 від 15.10.2020 слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі Коратаєвою Ю.В. відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.10.2020 № 62020080000000759 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 
Крім того, згідно з висновком службового розслідування встановлено, що під час спілкуванння позивача з ОСОБА_3 , в присутності поліцейських СРПП він виражався нецензурною лайкою та не реагував на зауваження поліцейських. Зазначені обставини зафіксовано на бодікамеру поліцейського ОСОБА_6 та вони знайшли своє підтвердження під час дослідження відеофайлів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.  
Також, в ході службового розслідування дисциплінарною  комісією  встановлено що: “…11.10.2020 ОСОБА_1 згідно з затвердженим графіком перебував в добовому чергуванні в якості чергового Дніпрорудненського ВП сумісно з помічником чергового Дніпрорудненського ВП сержантом поліції ОСОБА_10 , поліцейським СРПП № 3 Дніпрорудненського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_11 , начальником СРПП № 2 Дніпрорудненського ВП капітаном поліції ОСОБА_12 , начальником СКП Дніпрорудненського ВП капітаном поліції ОСОБА_13 ,  та слідчим СВ Дніпрорудненського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_14 ,  
11.10.2020 о 20.42 чоловік на ім`я ОСОБА_15 повідомив про те, що в АДРЕСА_1 , бійка.
Вказаний факт зареєстровано до ЄО Дніпрорудненського ВП під № 3741 від 11.10.2020. При цьому черговий ОСОБА_1 в графі “Подія” зробив відмітку “Інші злочини проти громадського порядку та моральності”.
Черговим ОСОБА_1 на вказаний виклик скеровано ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які, прибувши за вказаною адресою, будь-яких порушень не виявили.
У подальшому на внутрішній мобільний номер чергової служби надійшов телефонний дзвінок. На виклик відповів ОСОБА_1 , якому під час спілкування стало відомо, що він ( ОСОБА_1 ) спілкується з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який повідомив, що двоє маловідомих чоловіків побили його на АДРЕСА_1 , після чого посадили у багажник автомобіля та зараз везуть в невідомому напрямку. В ході розмови зв`язок прирвався. Через декілька хвилин ОСОБА_2 знову зателефонував на мобільний телефон чергової частини та повідомив, що йому вдалось втекти від злочинців та на даний час він перебуває в селі Балки Дніпрорудненського району. Описавши місце, де на даний час перебуває ОСОБА_2 , ОСОБА_1 направив на вказане місце ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які у подальшому о 22.30 доставили ОСОБА_2 до Дніпрорудненського ВП, де останній пояснив, що його побили та викрали.
З`ясувавши всі обставини, черговий ОСОБА_1 ігноруючи вимоги наказів МВС України та НПУ, о 23.30 вніс до електронного рапорту ІПНП недостовірну інформацію та укрив факт вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, що виразилось у внесенні змін до графи “Подія” з “Інші злочини проти громадського порядку та моральності” на “Інша подія”, зазначені в фабулі події, що ОСОБА_2 лише побили, а також “неінформуванні керівництва відділення поліції про вказану подію.
12.10.2020 під час здавання чергування начальнику Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області підполковнику поліції ОСОБА_4 , стало відомо про вказані обставини. У зв`язку з чим останній вжив негайних заходів з метою внесення вказаних відомостей до ЄРДР та затримання осіб, які вчинили відносно ОСОБА_2 злочин. Окрім цього, про факт порушення ОСОБА_1 вимог наказів МВС України та НПУ ОСОБА_4 рапортом доповів начальнику Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області для вжиття заходів реагування…
Наявність вказаних обставини було підтверджено гр. ОСОБА_16 , якого судом першої інстанції було допитано у судовому засіданні в якості свідка та який зазначив, що подію за участю ОСОБА_2 йому відомо і дійсно о 09 год. 00 хв. під час оперативної наради позивачем було доведено до відома керівництву про обставини вчинення злочину ввечері 11.10.2020 відносно ОСОБА_2 ..
Згідно із інформацією, наданою слідчим відділенням Дніпрорудненського ВП, відомості щодо злочину скоєного відносно ОСОБА_2 внесені до ЄРДР за № 12020081190000494 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. На теперішній час особам, які вчинили вказаний злочин, повідомлено про підозру.
Згідно з інформацією, наданою управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області, встановлено, що 11.10.2020 о 23.30 ОСОБА_1 (Користувач ІПНП з логіном 2РЯУ55РРЗ) до ЄО Дніпрорудненського ВП № 3741 від 11.10.2020 були внесені зміни у розділі “подія” з “Інші злочини проти громадського порядку та моральності” на “Інша подія”.
Згідно з поясненням ОСОБА_17 , яке останній надав ОСОБА_11 11.10.2020 встановлено, що ОСОБА_2 підтвердив, що відомі йому чоловіки на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спочатку нанесли йому ( ОСОБА_2 ) тілесні ушкодження, а потім посадили до автомобіля та відвезли в село Балки Дніпрорудненського району Запорізької області…”.
Дані обставини підтвердились поясненнями осіб, які були опитані дисциплінарною комісією в ході службового розслідування за цим фактом,  а  саме:
“… - ОСОБА_2 пояснив обставини свого викрадення та підтвердив той факт, що він ( ОСОБА_2 ), перебуваючи в багажнику автомобіля, зателефонував за номером мобільного телефону чергової частини Дніпрорудненського ВП та повідомив про злочин. У подальшому коли ОСОБА_2 перебував в Дніпрорудненському ВП, то неодноразово повідомляв ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про те, що його ( ОСОБА_2 ) побили та викрали відомі йому чоловіки на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . В період часу з 11.10.2020 до 12.10.2020 з ним черговий Дніпрорудненського ВП жодного разу не спілкувався, у зв`язку з цим наступного ранку (12.10.2020) ОСОБА_2 прийшов на особистий прийом до ОСОБА_4 та виказав своє обурення діями його підлеглих, а саме те, що відносно нього ( ОСОБА_2 ) вчинено тяжкий злочин, про який ще вночі він ( ОСОБА_2 ) повідомив добовому наряду, але поліцейськими не було вчинено негайного реагування по затриманню осіб, які вчинили злочин, а також не встановлювалось місце знаходження свідків, та їх опитування. Дії працівників поліції вважає непрофесійними та бажає, щоб винних поліцейських притягнули до відповідальності згідно з чинним законодавством.
- ОСОБА_10 підтвердила факт повідомлення ОСОБА_2 про вчинення відносно нього злочину, який виражався у його побитті та викраденні. Інформацію до ІПНП про вказану подію вносив ОСОБА_1 . Чому ОСОБА_1 вніс до електронного рапорту ІПНП недостовірну інформацію та укрив факт вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, а також не проінформував керівництво відділення поліції, їй ( ОСОБА_10 ) невідомо.
- ОСОБА_12 підтвердив факт повідомлення ОСОБА_2 про вчинення відносно нього злочину, який виражався у його побитті та викраденні. Чому ОСОБА_1 вніс до електронного рапорту ІПНП недостовірну інформацію та укрив факт вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, йому ( ОСОБА_12 ) невідомо. З приводу неінформування керівництва відділення поліції він ( ОСОБА_12 ) вважав, що ОСОБА_1 керівництво відділення поліції проінформував.
- ОСОБА_11 надав пояснення, аналогічні наданим ОСОБА_12 
- ОСОБА_4 , підтвердив факт, що його та його заступників про злочин вчинений відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_12 неінформували…”.
Натомість, ОСОБА_1 надав  пояснення, якими  своєї вини не визнав, та пояснив, що “…інформував керівництво Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергову частину ГУНП в Запорізькій області, а також на його ( ОСОБА_1 ) думку правильно кваліфікував подію за участю ОСОБА_2 …”.
Матеріали справи свідчать, що 12.10.2020 інформація про вказану подію була скерована Василівськими ВП ГУНП в Запорізькій області за вих. № 7842/80-2020 до ТУ ДБР у м. Мелітополі, для прийняття рішення у порядку ст. 214 КПК України.
Згідно із інформацією, наданою слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Мелітополі, 12.11.2020 за фактом внесення ОСОБА_1 до електронного рапорту ІПНП недостовірної інформації та укривання факту вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину розпочато кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 62020080000000828, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (службова недбалість). 
Отже правильно встановивши наявність викладених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що факти внесення позивачем недостовірної інформації до електронного рапорту ІПНП та укриття факту вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину, а також не інформування керівництва Дніпрорудненського відділення поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ГУНП в Запорізькій області про вказану подію, яка мала місце 11.10.2020, а також факт конфліктної ситуації, який мав місце 15.10.2020 між позивачем та його колишньою дружиною ОСОБА_3 , об`єктивно знайшли своє підтвердження.
Щодо доводів позивача про відсутність факту порушення ним ч. 2 ст. 18 Закону України №580-VIII, оскільки він не повинен був повідомляти про подію, яка відбулась між ним та його колишньою дружиною, та не він спровокував цей конфлікт, слід зазначити наступне.
Як зазначає позивач у своєму позові про наявність конфлікту на 102 повідомила ОСОБА_3 і ці обставини сторонами не оспорюються. Після того, як до позивача стали поступати дзвінки з погрозами від сторонніх осіб, він про вказані події повідомив 102. Отже, зазначене свідчить про те, що позивач з метою попередження конфліктної ситуації між ним та ОСОБА_3 поліцію не повідомляв, повідомивши лише про можливу наявність погроз на його адресу. 
При цьому, обставини того, хто спровокував цей конфлікт, не були предметом службового розслідування та не стали складовою підстави для звільнення позивача. 
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання позивача на те, що положення Правил етичної поведінки поліцейських поширюється на поліцейських лише під час виконання ними службових обов`язків, а подія яка зазначена в висновку службового розслідування сталася у вільний від роботи час у його житловому приміщенні, оскільки положеннями пунктів 3, 4 розділу 4 «Правил етичної поведінки поліцейських затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 визначено наступне: «За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. 
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним».
Таким чином, на думку колегії суддів, знаходження позивача у своєму будинку у неробочий час не звільняло позивача від дотримання цих правил.
Доводи позивача про те, що в його діях відсутній факт приховування вчинення відносно ОСОБА_2 тяжкого злочину та на його доводи з приводу цих обставин суд першої інстанції увагу не звернув, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, та надана їм належна оцінка з точки зору нормативних актів, які визначають діяльність національної поліції України. Доказів у спростування цих обставин позивачем суду не надано.
Крім того, не ґрунтуються на положеннях нормативних актів твердження позивача про те, що  має місце порушення відповідачем місячного строку притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки він сплив 17 листопада 2020 року, а стягнення накладено 17 грудня 2020 року, що є порушенням ст. 16 Дисциплінарного статуту НПУ, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту «У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування».  
Враховуючи те, що 19.10.2020 року наказом відповідача № 1546 призначено службове розслідування, наказом від 17.11.2020 року № 1674 воно було продовжене та 17.12.2020 року висновок службового розслідування було затверджено, днем виявлення дисциплінарного проступку є 17.12.2020 року.  Отже, місячний строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не пропущено, оскільки наказ про застосування дисциплінарного стягнення від 17.12.2020 року було отримано позивачем в день затвердження висновку службового розслідування 17.12.2020 року.
Доводи позивача про те, що комісія не врахувала, що його раніше не було притягнуто ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає недоречними, оскільки доказів того, що комісія врахувала зворотне відсутні.
Щодо доводів позивача про упереджене ставлення до нього, слід зазначити, що таке твердження, під час розгляду справи в суді, не знайшло свого підтвердження.
Щодо інших доводів позивача викладених в апеляційній скарзі щодо відсутності в його діях порушення нормативних актів, що визначають діяльність поліцейського та як наслідок прийняття неправильного рішення, інших загальних посилань на наявність у позивача прав, передбачених законодавством, та інших тверджень, які сторонами не оспорюються, слід зазначити наступне.
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Крім того, відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи позивача, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає, а всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновки суду викладені в оскарженому рішенні. 
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зазначений обов`язок відповідач виконав. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №280/254/21 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 11 листопада 2021 року.
                    Повне судове рішення складено 16 листопада 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко