ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14576/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Гарник К.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ГУ ПФ України в м.Києві, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зміні розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 76% до 86% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати відповідача визначити позивачу довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з того, що на час виходу у відставку позивач мав стаж роботи на посаді судді повних 38 років, починаючи з 19.02.2020.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ПФ України в м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (2 роки 05 місяців 19 днів), та строкова військова служба (1 рік 11 місяців 12 днів) при здійсненні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2020 року, у справі №640/13948/20, починаючи з 19 лютого 2020 року; зобов`язано ГУ ПФ України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (2 роки 05 місяців 19 днів), та строкова військова служба (1 рік 11 місяців 12 днів) при здійсненні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2020 року, у справі №640/13948/20, починаючи з 19 лютого 2020 року; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 76% суддівської винагороди працюючого судді при здійсненні його перерахунку з 19 лютого 2020 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2020 року, у справі №640/13948/20; зобов`язано ГУ ПФ України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою такого утримання. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача правомірно застосовано норми чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, при цьому загальний стаж позивача на посаді судді складає 33 роки.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що положення законодавства передбачають  включення до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, половину строку навчання за денною формою та календарний період проходження строкової військової служби.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є суддею у відставці та з 20.10.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в м.Києві і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.08.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №640/13948/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в м. Києві  про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, позов задоволено частково; визнано протиправним рішення ГУПФ України в м. Києві від 05.05.2020 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з його заявами від 15.01.2020 № 13/0/21-20 та від 26.02.2020 № 55/0/21-20 та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідками Верховного Суду України від 15.01.2020 № 13/0/21-20 та від 26.02.2020 № 55/0/21-20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У зв`язку з тим, що перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідачем було здійснено із 76% суддівської винагороди, позивач звернувся до ГУПФ України в м. Києві із заявою від 25.04.2021 щодо здійснення відповідного перерахунку з 19.02.2020 виходячи з 86% суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, оскільки його стаж судді складає 38 повних років (а.с.7).
Листом від 21.05.2021 №2600-0204-8/82306 відповідач повідомив, що страховий стаж позивача становить 46 років 5 місяців 25 днів, з них на посаді судді 33 роки, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці правомірно проведено із розрахунку 76% суддівської винагороди (а.с.9-10).
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що загальний стаж роботи судді позивача, що дає йому право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 38 років 00 місяців та 26 днів, оскільки до нього має зараховуватись половина строку навчання за денною формою у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (2 роки 05 місяців 19 днів), та строкова військова служба (1 рік 11 місяців 12 днів), що дає позивачу право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме у розмірі 90% суддівської винагороди, з урахуванням положень законодавства, яке діяло саме на момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.
Відповідно до п.8 ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.
Частиною 7 наведеної статті передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.
Згідно з ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Відповідно до п.34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Відповідно до п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Згідно з наданим Верховним Судом України розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 08.09.2016 стаж роботи позивача становить 38 років 00 місяців 26 днів та включає, крім періоду безпосередньо роботи суддею, строкову військову службу у збройних силах СРСР з 21.11.1971 по 01.11.1973, половину навчання у Київському державному університеті ім.Т.Г.Шевченка з 25.07.1977 по 30.06.1982 (а.с.13).
Колегія суддів зазначає, що визначені у ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» роботи, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді, не свідчать про відсутність підстав для застосувань пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень, який передбачає також визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день призначення судді на посаду, якщо це відбулось до набрання чинності вказаним законом.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірного розрахунку відповідачем стажу позивача без врахування його служби в збройних силах СРСР та половини терміну навчання у Київському державному університеті ім.Т.Г.Шевченка.
Наведене свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для виходу за межі позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку періоду служби в збройних силах СРСР та половини терміну навчання у Київському державному університеті ім.Т.Г.Шевченка та зобов`язання відповідача зарахувати вказані періоди до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку.
Разом з тим, щодо висновків суду першої інстанції про необхідність здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, із розрахунку 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із застосуванням положень законодавства, чинного на момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, колегія суддів доходить таких висновків.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 визнано неконституційним п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII.
Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Колегія суддів наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону № 2453-VI.
На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями ст.142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Водночас, ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII визначає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Зазначена норма неконституційною не визнавалась.
Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами ч.4 ст.142 Закону №1402- VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402-VIII.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене у розмірі, визначеному Законом № 2453-VI, яким передбачалась інша формула обрахунку грошового утримання, зокрема, розмір суддівської винагороди та відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.
Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя.
Положеннями ст.142 Закону №1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
При цьому, у рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 викладено висновок про наявність у судді у відставці, який отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі, обчисленому згідно з положеннями Закону №2453-VI, права (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII, оскільки з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 виникли підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.
Отже, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розмір суддівської винагороди за Законом № 1402-VIII; розмір відсотку за Законом № 2453-VI).
Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року у справі №160/10640/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, у своїх позовних вимогах позивач обґрунтовано заявляв про наявність підстав для визначення розміру його щомісячного довічного грошового утримання відповідно до норм Закону № 1402-VIII, з урахуванням його стажу роботи, який враховується до стажу судді, 38 років 28 днів у розмірі 86% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Натомість, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм права в частині застосування до спірних правовідносин положень Закону № 2453-VI та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді, оскільки в даному випадку, з урахуванням ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII та стажу позивача, який дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (38 повних років), розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має розраховуватись із 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
З огляду на встановлені обставини, з урахуванням наведених законодавчих норм та висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, беручи до уваги, що суд першої інстанції неправильно застосував положення законодавства, в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги шляхом скасування рішення суду першої інстанції в частині та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, що свідчить про наявність підстав для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року в частині часткового задоволення позовних вимог із ухваленням нової постанови про задоволення позову.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року скасувати в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 76% суддівської винагороди працюючого судді при здійсненні його перерахунку з 19 лютого 2020 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2020 року, у справі №640/13948/20 і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою такого утримання.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у зміні розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 76% до 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368)  визначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 10 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма