ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021           м. Дніпро         Справа №  908/500/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),
суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області на ухвалу Господарського суду Запорізької  області від 11.08.2021 (повний текст складено 16.08.2021, суддя Дроздова С.С.) у справі № 908/500/21
за позовом: Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Центральна, 37, ідентифікаційний код юридичної особи 24910971)
до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код юридичної особи 39820689)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )
2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 )
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
У лютому 2021 до Господарського суду Запорізької області звернулась Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області з позовною заявою, в якій просила (з урахуванням уточнень від 17.03.2021 вих.№06-35/0503):
- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га, з кадастровим номером 2322183500:10:002:5002, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 2,0000 га, з кадастровим номером 2322183500:10:002:5005, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 1.8294 га, з кадастровим номером 2322183500:10:002:5004, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі, Долинська сільська рада (за межами населеного пункту) за цільовим призначенням 16.00 землі запасу;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровим номером 2322183500:10:002:5002, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 2322183500:10:002:5005, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 8294 га, кадастровий номер 2322183500:10:002:5004, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі, Долинська сільська рада (за межами населеного пункту) за цільовим призначенням 16.00 землі запасу;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області поновити запис у Поземельній книзі про земельну ділянку з кадастровим номером 2322183500:10:002:5001 площею 5.8294 га, розташовану у Запорізькій області, Запорізькому районі, Долинська сільська рада (за межами населеного пункту) за цільовим призначенням землі запасу, зареєстрованої за Долинською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про залучення                ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
25.05.2021 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі (вх. № 10676/08-08/21) в порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 закрито провадження у справі №904/7518/21.
Місцевий господарський суд встановив, що предмет спору у даній справі не має ознак приватно-правового характеру, а саме:
- позивачем не оскаржується дія реєстратора з підстав реєстрації речового права на нерухоме майно; скасування спірного рішення відповідача не буде мати наслідком набуття чи зміни форми власності позивача на спірні земельні ділянки;
- позивачем фактично оскаржуються дії державного кадастрового реєстратора як суб`єкта владних повноважень публічно-владних управлінських функцій при веденні Державного земельного кадастру;
- правовою підставою для оскарження рішення державного реєстратора є порушення п.п. 114, 136 Порядку ведення Державного земельного кадастру (в редакції позовної заяви та її уточнень);
- позивачем не заявлено вимог про визнання, зміну чи припинення речового права чи обтяження на спірні земельні ділянки.
Крім того, суд зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що в результаті спірної реєстраційної дії не відбувся перехід права власності на земельні ділянки та не відбулась зміна форми власності. Земельні ділянки з кадастровими номерами 2322183500:10:002:5002, 2322183500:10:002:5004, 2322183500:10:002:5005, що утворились шляхом поділу ділянки з кадастровим номером 2322183500:10:002:5001, мають комунальну форму власності (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).
Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що реєстраційна дія відповідача не позбавила позивача його майнового права (ані права володіння, ані права користування, ані права розпорядження) на спірні земельні ділянки. Дії відповідача не стосуються права власності третіх осіб. У третіх осіб не виникло речового права на земельні ділянки, правомірність набуття якого оспорюється позивачем.
Отже, дана справа має публічно-правовий характер спору, оскільки предмет і підстава позову жодним чином не пов`язані з майновими правами, виконанням чи невиконанням цивільно-правових угод (дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення як державного реєстратора, який діє як суб`єкт владних повноважень; відповідач не оспорює речове право на майно позивача, що свідчить про відсутність приватно-правового характеру спірних правовідносин).
2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у справі №908/500/21 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скаржник в обґрунтування заявлених вимог зазначає про таке:
- позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю внесення державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відомостей до Державного земельного кадастру, вирішення яких регламентовано юрисдикцією господарського судочинства (ст. 20 ГПК України);
- у даній справі наявні всі ознаки господарського спору, який підвідомчий господарському суду (участь у спорі суб`єктів господарювання - сільська рада (позивач) і ГУ Держгеокадастру (відповідач); наявність між сторонами господарських відносин і спору про право, що виникає з відповідних відносин - позивачем оскаржено дії посадових осіб ГУ Держгеокадастру, які призвели до скасування у Державному земельному кадастрі записів про земельну ділянку, подальший їх поділ з формуванням нових земельних ділянок та їх державну реєстрацію; наявність у законі норми, що прямо передбачає вирішення такого спору господарським судом (п.п. 6, 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України, з посиланням на позиції Великої Палати Верховного Суду у справах №П/811/1047/16 від 15.01.2020, №807/807/15 від 19.02.2020);
- в результаті прийнятого рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області 16.06.2021 та 23.06.2020 щодо реєстрації поділу земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:10:002:5001 Долинської сільської ради на три земельні ділянки, стало перешкодою у реалізації позивачем свого права розпоряджатисm земельною ділянкою площею 5,8294га на свій розсуд;
- зі змісту позовної заяви та предмету позову вбачається, що позивачем заявлено вимоги про визнання протиправним та скасування державної реєстрації Державним кадастровим реєстратором, у зв`язку з неправомірністю внесення відповідачем інформації до Державного земельного кадастру про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 2322183500:10:002:5001, яким порушено право позивача;
- спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний кадастровий реєстратор, здійснюючи внесення відомостей про реєстрацію земельних ділянок, під кадастровими номерами: 2322183500:10:002:5005 площею 2,0000 га; 2322183500:10:002:5004 площею 1,8294 га; 2322183500:10:002:5002 площею 2,0000 га у Державному земельному кадастрі, не мала публічно-правових відносин саме з позивачем. Реєстрація спірних земельних ділянок відбулась на підставі заяв іншої особи, а не позивача (з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №487/5565/16-ц, від 13.02.2019 у справі №820/1791/16);
- згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №18-28-0.192-7934/2-20 від 12.08.2020 вбачається, що відповідно до даних програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку (кадастровий номер 2322183500:10:002:5001) перенесено до архівного шару 16.06.2020. Таким чином, з моменту перенесення в архівний шар земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:10:002:5001 у зв`язку із поділом за заявою 3-тіх осіб у справі, Долинська сільська рада, як власник земельної ділянки, втратила право на розпорядження зазначеною землею на свій розсуд, оскільки з моменту її поділу земельна ділянка з кадастровим номером 2322183500:10:002:5001 перестала існувати.
3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області на ухвалу Господарського суду Запорізької  області від 11.08.2021  у справі № 908/500/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 17.11.2021 о 14:45 год.
17.11.2021 від відповідача до суду надійшла заява про розгляд скарги за відсутності його представника.
У судовому засіданні представники позивача (в режимі відеоконференції), третьої особи-1 надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства; представники відповідача та третьої особи-2 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
17.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників позивача і третьої особи-1, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу слід скасувати і направити справу до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду з таких підстав.
5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Як було встановлено в п. 1 цієї постанови, при зверненні з позовною заявою Долинська сільська рада, внаслідок уточнення позовних вимог, просила (т.1 а.с.79-87): 
- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га, з кадастровим номером 2322183500:10:002:5002, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 2,0000 га, з кадастровим номером 2322183500:10:002:5005, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 1.8294 га, з кадастровим номером 2322183500:10:002:5004, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі, Долинська сільська рада (за межами населеного пункту) за цільовим призначенням 16.00 землі запасу;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровим номером 2322183500:10:002:5002, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер 2322183500:10:002:5005, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі на території Долинської сільської ради за межами населеного пункту за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства; закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 8294 га кадастровий номер 2322183500:10:002:5004, розташованої у Запорізькій області, Запорізькому районі, Долинська сільська рада (за межами населеного пункту) за цільовим призначенням 16.00 землі запасу;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області поновити запис у Поземельній книзі про земельну ділянку з кадастровим номером 2322183500:10:002:5001 площею 5.8294 га, розташовану у Запорізькій області, Запорізькому районі, Долинська сільська рада (за межами населеного пункту) за цільовим призначенням землі запасу, зареєстрованої за Долинською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.
Вказані позовні вимоги обґрунтовані таким.
Спірна земельна ділянка (2322183500:10:002:5001), як земельна ділянка державної форми власності, на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №8-217/15-18-СГ від 22.12.2018 передана в комунальну власність Долинської сільської об`єднаної територіальної громади. Право комунальної власності земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:10:002:5001 зареєстровано 12.01.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1711117623221, форма: власності комунальна; власник: Долинська сільська об`єднана територіальна громада в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.
18.08.2019 до Долинської сільської ради звернулись гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із заявами на надання дозволу на розробку проекту із землеустрою на земельну ділянку за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:10:002:5001. 
Рішенням Долинської сільської ради від 12.02.2019 №1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності із земель запасу, площею 5,8294 га (кадастровий номер 2322183500:10:002:5001) на 3 земельні ділянки (дві земельні ділянки по 2,0000 га та одна - 1,8294 га). Зазначеним громадянам надано відповідь, що передача земельної ділянки відбудеться після закінчення її поділу.
28.11.2019 до Долинської сільської ради повторно звернулись наведені особи та рішенням Долинської сільської ради №62 від 19.12.2019 громадянам відмовлено у наданні дозволу на розробку відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у зв`язку із тим, що на момент звернення земельна ділянка перебуває в процесі ділення на 3 земельні ділянки, межі земельних ділянок ще не винесені (на місцевості) в натурі.
При зверненні у 2020 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області виконавцем послуг з виготовлення технічної документації із землеустрою поділу земельної ділянки комунальної власності Долинської сільської ради із земель, площею 5,8294 га, кадастровий номер 2322183500:10:002:5001 за замовленням Долинської сільської ради для реєстрації їх в Державному земельному кадастрі, позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка вже поділена на три окремі ділянки.
На підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 10.04.2017 та 22.11.2018 Міжрайонне управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі 16.06.2020 і 23.06.2020 земельні ділянки зареєструвало в Державному реєстрі земельного кадастру, під кадастровими номерами:
-           2322183500:10:002:5005, площею 2,0000 га;
-           2322183500:10:002:5004, площею 1,8294 га;
-           2322183500:10:002:5002, площею 2,0000 га.
Таким чином, позивач вважає, що шляхом незаконних дій посадових осіб Міжрегіонального управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління кадастру у Запорізькій області відбулось вилучення земельної ділянки кадастровий №2322183500:10:002:5001 із комунальної власності у Долинської сільської ради.
Позивач в обґрунтування підвідомчості даних правовідносин господарському суду посилався на висновки Верховного Суду.
6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про закриття провадження у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі "Белілос проти Швейцарії"); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі "Занд проти Австрії").
Як неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду, зокрема, і в постанові від 19.02.2020 у справі №570/1472/19, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
У той же час, згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Водночас, визначальними ознаками приватно-правових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.
Сама по собі участь суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.
За положеннями ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів. Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець; справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства; справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями; справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
У даному випадку спірні правовідносини пов`язані зі скасуванням ряду державних реєстрацій земельних ділянок за кадастровими номерами - 2322183500:10:002:5005, площею 2,0000 га;
- 2322183500:10:002:5004, площею 1,8294 га;
- 2322183500:10:002:5002, площею 2,0000 га.
За визначенням в Законі України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування;
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 вказаного Закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.
За приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).
За приписами ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області в 2018 спірна земельна ділянка передана в комунальну власність Долинської сільської об`єднаної територіальної громади. Право комунальної власності земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:10:002:5001 зареєстровано 12.01.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1711117623221, форма: власності комунальна; власник: Долинська сільська об`єднана територіальна громада в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.
У 2020 позивач дізнався, що земельна ділянка комунальної власності за кадастровим номером 2322183500:10:002:5001 вже поділена на три земельні ділянки з присвоєнням відповідних кадастрових номерів. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до місцевого господарського суду.
Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів оскарження (визнання протиправним та скасування) рішення органів владних повноважень затвердження проектів землеустрою земельних ділянок 
- 2322183500:10:002:5005, площею 2,0000 га;
- 2322183500:10:002:5004, площею 1,8294 га;
- 2322183500:10:002:5002, площею 2,0000 га,
для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та інші вимоги.
Також матеріалами справи підтверджено, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером 2322183500:10:002:5001 перенесена до архівного шару 16.06.2020, у зв`язку з чим і відбувся її поділ на три нові земельні ділянки. Наведене підтверджує факт втрати Долинською сільською радою, як власника первинної земельної ділянки, права володіння та користування об`єктом нерухомості.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає помилковим висновки суду першої інстанцій, що спір у даній справі має публічно - правовий характер, оскільки доводи позивача, покладені в основу позовної заяви (в уточненій редакції), стосуються не оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з реалізацією його компетенції у сфері управління, а вирішення питання щодо законності обставин позбавлення позивача права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою за кадастровим номером 2322183500:10:002:5001, шляхом її поділу.
Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що даний спір стосується приватно-правових відносин і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, враховуючи в т.ч. суб`єктний склад сторін спору (аналогічні висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №902/517/17).
Позивач, звертаючись з цим позовом до господарського суду, просив захистити своє майнове право (інтерес) на користування земельною ділянкою, то такий спір носить приватно-правовий характер та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №560/859/19).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов необґрунтованого висновку щодо закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України.
У справі, що розглядається, наявні всі ознаки господарського спору, який полягає у незаконному позбавленні позивача права власності на його земельні ділянки, порушення його права користування земельними ділянками, про усунення яких він заявив в порядку ст. 152 ЗК України, пославшись на цю норму в позові.
Суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 917/1372/20.
7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в апеляційній скарзі.
З огляду на обставини, встановлені в п. 6 цієї постанови, та ту правову оцінку, що вони отримали, колегія суддів вважає, що доводи, наведені заявником в апеляційній скарзі, отримали своє підтвердження, спростовують висновки суду першої інстанцій щодо необхідності розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.
8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.
Аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Право скаржника визнано порушеним. 
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної     скарги.
За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржуване судове рішення у цій справі наведеним вимогам не відповідає, з огляду на порушення судами п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у цій справі.
В силу ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
10. Судові витрати.
Оскільки справа передається для подальшого розгляду до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат апеляційним господарським судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області на ухвалу Господарського суду Запорізької  області від 11.08.2021 у справі № 908/500/21 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Запорізької  області від 11.08.2021 у справі         № 908/500/21 скасувати.
Справу № 908/500/21 направити до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Повний текст постанови складено 22.11.2021 

Головуючий суддя                                                                    Л.М. Білецька
Суддя                                                                                           І.О. Вечірко 
Суддя                                                                                           Ю.Б. Парусніков