Постанова
Іменем України
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 646/12215/16-ц
провадження № 61-5450св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом)-  ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - закрите акціонерне товариство «ОТП Банк»,
особа, яка звернулась з апеляційною та касаційною скаргами -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року у складі судді Єжова В. А. та постанову Харківського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Пилипчук Н. П., Хорошевського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило в рахунок погашення заборгованості останньої за кредитним договором від 27 грудня 2007 року 
№ ML-701/1104/2007 в розмірі 5 286 234,70 грн звернути стягнення на предмет іпотеки: належну їй квартиру 
АДРЕСА_1 .
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» із зустрічним позовом, в якому просила визнати порушеним її право як споживача кредитних послуг закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; визнати недійсними кредитний договір від 27 грудня 2007 року № ML-701/1104/2007 з додатковим договором № 1 до нього від 26 лютого 2009 року і договір іпотеки від 27 грудня 2007 року № РML-701/1104/2007, укладені між нею та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».
Короткий зміст заяви про забезпечення позову
У червні 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Клименко Р. Л. подав заяву про забезпечення позову, в якій просив: забезпечити зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа ЗАТ «ОТП Банк», шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна - 17173066); в якості зустрічного забезпечення позову накласти арешт на вказану квартиру.
Заява мотивована тим, що предметом зустрічного позову є визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки. Разом з тим, 24 квітня 2020 року на ім`я відповідача за первісним позовом було направлено вимогу ОСОБА_2 , як нового кредитора та іпотекодержателя, протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість за кредитним договором. В зазначений вимозі ОСОБА_2 зазначає, що у разі непогашення заборгованості протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги вона має намір у відповідності до положень договору іпотеки задовольнити свої вимоги з основним зобов`язанням будь-яким передбаченим чинним законодавством шляхом. 
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 , незважаючи на існування судового спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та спору щодо недійсності кредитного і іпотечного договорів, здійснює реальні дії, направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом продажу спірного майна будь-якій особі, ОСОБА_1 вважала, що за таких обставин доцільно застосувати забезпечення зустрічного позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо спірної квартири. Вважала, що відсутні підстави, необхідні для застосування зустрічного забезпечення позову, але у якості зустрічного забезпечення позову пропонувала накласти арешт на квартиру.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 
2020 року заяву задоволено частково.
Забезпечено зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа ЗАТ «ОТП Банк», шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо квартири 
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна - 17173066). 
Залучено до участі в справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» та ОСОБА_2 .
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_2 , незважаючи на існування судового спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та спору щодо недійсності кредитного і іпотечного договорів, здійснює реальні дії, направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом продажу спірного майна будь-якій особі. Відтак, невжиття заходів забезпечення зустрічного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся до суду. Так, продаж предмету іпотеки призведе до недостатності можливого задоволення зустрічного позову в частині визнання недійсним договору іпотеки для ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав та необхідності для позивача за зустрічним позовом звертатись з новими позовами до суду. Наприклад, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, витребування квартири з чужого володіння. Крім того, внаслідок купівлі-продажу квартири вона може перейти до добросовісного набувача, витребування квартири в якого буде ускладнено або неможливо.
Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність необхідності зустрічного забезпечення позову, оскільки відповідно до наданої заявником інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - на зазначену квартиру вже накладено заборона відчуження у зв`язку з укладанням договору іпотеки і накладено арешт приватним виконавцем.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що запропонований заявником вид забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти певні дії щодо предмета іпотеки є належним засобом задля усунення ризику невиконання рішення суду в цій справі, оскільки в разі реєстрації за іпотекодержателем або його правонаступником права власності на квартиру, що є предметом договору іпотеки, виконання майбутнього рішення суду буде утрудненим або неможливим.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 15 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі  ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення зустрічного позову та постанову апеляційного суду і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20, від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17, провадження № 61-11180св18, від 25 листопада 2020 року у справі № 524/7234/18, провадження № 61?12652св20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не врахована недопустимість забезпечення позовів шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Фактично обраний заявником спосіб забезпечення позову зупиняє виконання рішення у іншій справі № 638/18253/14, в якій з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнута заборгованість за кредитним договором 
від 27 грудня 2007 року № ML-701/1104/2007. Судами попередніх інстанцій не взято до уваги наявність відкритого виконавчого провадження, проведення торгів та наявності прямого і очевидного впливу забезпечення на можливість оформлення результатів торгів на виконання рішення суду у справі 
№ 638/18253/14-ц, хоча вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.
Ухвала суду першої інстанції була предметом перегляду судом апеляційної інстанції тільки в частині вирішення питання щодо забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 і тільки в цій частині оскаржується до касаційного суду.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, в якому вона просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін, посилаючись на те, що задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо спірної квартири, суди виходили з того, що між сторонами існує спір щодо визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, вжиття заходів забезпечення позову є співмірним і відповідним позовним вимогам ОСОБА_1 та може забезпечити в майбутньому можливість безперешкодного виконання рішення суду в цій справі.
 
Також зазначає, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не могло набути право вимоги за валютним кредитним договором від 27 грудня 2007 року № ML-701/1104/2007, а дійсним та єдиним кредитором є первісний кредитор ПАТ «ОТП Банк», передача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за вищевказаним валютним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» та наступна передача права вимоги ОСОБА_2 є незаконними, а тому ОСОБА_2 не є дійсним кредитором та правонаступником ПАТ «ОТП Банк», що також є окремою підставою для відмови у задоволенні її касаційної скарги.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 
В свою чергу ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП-Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки щодо зазначеної квартири.
Зі змісту нотаріально посвідченої заяви-вимоги ОСОБА_2 до 
ОСОБА_1 від 24 квітня 2020 року вбачається, що згідно договору факторингу від 08 квітня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило у повному обсязі права вимоги за іпотечним договором ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс», яка в свою чергу 09 квітня 2020 року відступила права за іпотечним договором ОСОБА_2 . 
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 зареєстрована як іпотекодержатель спірної квартири.
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2  підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення у повній мірі не відповідають.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру (частина одинадцята статті 150 ЦПК України).
 
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
 
Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням встановлених законом обмежень. 
 
Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
 
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 
2020 року у цій справі було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Вжито заходи щодо забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна за лотом № 412449 - трикімнатної квартири, загальною площею 70,8 кв. м, житловою площею 40,3 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
З вказаної ухвали суду вбачається, що ОСОБА_1 зверталась із заявою про забезпечення позову 13 квітня 2020 року, в якій просила, зокрема: заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Д. В. вживати заходи та вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 61404051 щодо примусового виконання виконавчого листа № 638/18253/14-ц, виданого 30 січня 2020 року апеляційним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № ML-701/1104/2007 в розмірі за тілом кредиту - 1 081 830,59 грн, за процентами - 54 517,36 грн, за пенею - 1 136 347,95 грн. Заборонити Державному підприємству «Сетам» та його Харківській філії відчужувати нерухоме майно та вчиняти дії щодо підготовки, проведення аукціону, призначеного на 21 квітня 2020 року, з продажу нерухомого майна лоту № 412449 на 3-х кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .(ІНФОРМАЦІЯ_1).
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року в частині забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 шляхом зупинення реалізації арештованого майна скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (ІНФОРМАЦІЯ_2).
Звертаючись до суду 23 червня 2020 року з новою заявою про забезпечення позову, представник ОСОБА_1 - адвокат Клименко Р. Л. посилався на те, що ОСОБА_2 , незважаючи на існування судового спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та спору щодо недійсності кредитного і іпотечного договорів, здійснює реальні дії, направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом продажу спірного майна будь-якій особі.
Колегія суддів касаційного суду виходить з наступного.
З зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_1 звернулася у травні 2018 року, а виконавче провадження № 61404051 з примусового виконання виконавчого листа № 638/18253/14-ц відкрито у лютому 2020 року.
Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову від 13 квітня 2020 року (перша) була мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В. перебуває виконавчий лист у справі № 638/18253/14-ц про стягнення з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором 
від 27 грудня 2007 року № ML-701/1104/2007. Дії приватного виконавця у вказаному виконавчому провадженні оскаржуються нею в судовому порядку, однак приватний виконавець вже передав на реалізацію належну їй квартиру.
Ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 
2020 року, якою було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна за лотом № 412449 - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки воно буде вже реалізоване.
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року в частині забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 шляхом зупинення реалізації арештованого майна було скасовано. 
Проте обставини існування виконавчого провадження № 61404051 не спростовані.
Таким чином, на час розгляду заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках цієї справи на примусовому виконанні приватного виконавця перебував виконавчий лист № 638/18253/14-ц про стягнення з неї кредитної заборгованості, в рамках виконання якого вказана вище квартира була виставлена на аукціон.
Отже, фактично обраний позивачем спосіб забезпечення позову зупиняє виконання судового рішення у іншій справі № 638/18253/14-ц, за виконавчим листом у якій проводяться виконавчі дії з реалізації арештованого майна боржника. 
 
У цій справі, вирішуючи питання про забезпечення позову, суди не взяли до уваги, що вжиття заходів забезпечення позову призведе до зупинення виконання рішення в іншій справі, чим будуть порушені права інших осіб, а саме стягувача у виконавчому провадженні, яка є іпотекодержателем.
 
Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
 
Враховуючи недопустимість забезпечення позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.
 
Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 травня 
2019 року у справі № 643/66/16-ц та від 25 листопада 2020 року у справі 
№ 524/7234/18, на які посилається й заявник у касаційній скарзі.
 
За таких обставин ухвала суду першої інстанції в частині забезпечення зустрічного позову та постанова апеляційного суду не можуть вважатися законними та обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню, оскільки при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суди попередніх інстанцій повинні були перевірити обґрунтованість доводів заяви щодо необхідності встановлення таких обтяжень.
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
 
Зважаючи на викладене, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а тому ухвала суду першої інстанції в частині забезпечення зустрічного позову та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
 
З огляду на висновок Верховного Суду щодо суті вирішення касаційної скарги, понесені ОСОБА_2 судові витрати у зв`язку з подачею апеляційної та касаційної скарг у розмірі 874,40 грн покладаються на ОСОБА_1 .
 
Керуючись статтями 141, 400, 406, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
 
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 
2020 року в частині забезпечення зустрічного позову  ОСОБА_1 та постанову Харківського апеляційного суду від 04 березня 
2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
 
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Клименка Романа Леонідовича про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна - 17173066) відмовити.
 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 874,40 грн на відшкодування судових витрат.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович