Ухвала
 
28 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 640/3893/14-ц
провадження № 61-7159св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду 
від 22 березня 2021 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Котелевець А. В., Хорошевського О. М. та Литочкіна Олександра Васильовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року у складі судді Якуші Н. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Котелевець А. В., Хорошевського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням судово-економічної експертизи від 17 квітня 2015 року № 98, додаткової судово-економічної експертизи від 04 січня 2016 року № 111, судово-економічної експертизи від 14 вересня 2018 року № 167 на загальну суму 9 567,60 грн; стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані із проведенням судово-почеркознавчої експертизи від 26 квітня 2016 року № 99 на загальну суму 750,40 грн.
 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 фактично отримав кредит не у швейцарських франках, а у гривнях, та повністю його погасив, а підпис у договорі поруки виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою, тому підстав для задоволення позову про стягнення з них заборгованості немає. У задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, оскільки вони є похідними від вимог про стягнення заборгованості за кредитом.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 04 червня 2007 року № 11163076000 в розмірі 45 251,43 швейцарських франків, з яких: 
35 012,68 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 
8223,94 швейцарських франків - заборгованість за процентами, 
1278,33 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 
736,48 швейцарських франків - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. 
 
Звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04 червня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме - трикімнатну кв. АДРЕСА_1 , житловою площею 42,9 кв. м, загальною площею 71,5 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з метою задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановивши спосіб реалізації майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 65 039,00 швейцарських франків шляхом їх перерахування на зазначений поточний рахунок, а в подальшому, відповідно до поданих ним заяв на видачу готівки отримав готівкові кошти у гривні. Факт виконання банком своїх зобов`язань перед позичальником за кредитним договором у повному обсязі підтверджується належними доказами, і відповідач, отримавши кредит, жодних заперечень щодо його суми та валюти не висловлював. Тривалий час виконував зобов`язання з погашення кредиту, вносячи кошти у касу банку у різній валюті та замовляючи їх конвертацію у швейцарські франки.Оскільки ОСОБА_2 договору поруки не підписувала, відповідно, істотних умов цього договору не погоджувала, тому вона не може нести солідарну відповідальність за зобов`язанням ОСОБА_1 як поручитель. Встановивши порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на передану ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в іпотеку квартиру у рахунок погашення кредитної заборгованості за договором, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.
 
У квітні 2021 року ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив постанову апеляційного суду в частині задоволення позову та рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення або змінити його, не передаючи справу на новий розгляд; судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості залишити без змін.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд необґрунтовано не взяла до уваги висновки судово-економічних експертиз та надав цим висновкам неправильну оцінку.
 
Суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі № 21-4266а15, від 19 квітня 2016 року у справі № 21-4985а15, постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.
 
У травні 2021 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило постанову апеляційного суду в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 45 251,43 швейцарських франків у солідарному порядку з ОСОБА_1 скасувати і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , надавала згоду на отримання її чоловіком кредиту в інтересах сім`ї, що є підставою для їх солідарної відповідальності, а також при проведенні судової почеркознавчої експертизи допущено порушення при наданні зразків підпису ОСОБА_2 .
 
Суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 0907/2-293/2011, від 10 квітня 2019 року у справі № 593/815/16-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 601/2042/15-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 537/466/17, від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц. Також, підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду вказує пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що зміст договірних положень свідчить про те, що валютою кредитного зобов`язання є швейцарські франки, а не національна валюта гривня, залишив поза увагою, що документально підтверджується факт зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 у гривневому еквіваленті на його гривневий поточний рахунок НОМЕР_1 . Фактичне надання кредиту (видача грошових коштів) саме в франках Швейцарії документами, які залучені до матеріалів справи, в тому числі наданим меморіальним ордером від 04 червня 2007 року № 0604029792 документально не підтверджується. В межах наданих документів документально підтверджується отримання позичальником грошових коштів (готівки) в сумі 258 816,20 грн.
 
Суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 464/104/16-ц, від 12 жовтня 2018 року у справі № 908/1101/17, ухвалах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 360/3690/18, від 01 березня 2018 року у справі № 910/3483/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 160/2199/10, від 21 січня 2020 року у справі № 924/440/19, постановах Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі № 21-4266а15, від 19 квітня 2016 року  у справі № 21-4985а15.
 
У червні 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу АТ «УкрСиббанк», у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_2 - без змін. Зазначала, що касаційна скарга належним чином не обґрунтована, а вимоги позивача ґрунтуються на припущеннях.
 
У червні 2021 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_5 , у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду в частині задоволення позову - без змін. Зазначало, що в матеріалах справи наявні достатні докази того, що банком надано позичальнику кредит у іноземній валюті.
 
У червні 2021 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду в частині задоволення позову - без змін. 
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційними скаргами Акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року та ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                        В. М. Коротун
 
                                                                                                                        М. Є. Червинська