Ухвала
 
03 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 712/11489/20
провадження № 61-16917ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 17 червня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Черкаської міської ради, КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» Черкаської обласної ради про встановлення юридичного факту припинення опіки над недієздатним, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах           ОСОБА_2 ,звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту припинення опіки над недієздатним з 07 грудня 2017 року.
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 17 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, в задоволенні у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , відмовлено. 
 
12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах           ОСОБА_2 ,звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 17 червня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
 
У зв`язку з цим заявнику необхідно викласти касаційну скаргу в новій редакції із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
 
У касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Це клопотання обґрунтовано тим, що заявник є законним представником  ОСОБА_2 , який є інвалідом другої групи.
 
Наведені доводи не можуть слугувати підставою для звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки додана до клопотання копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 20 травня 2021 року не підтверджує факту наявності в нього інвалідності. Інших документів, на підставі яких суд може звільнити заявника від сплати судового збору, не надано.
 
Таким чином, заявнику необхідно подати до суду копії відповідних документів, що підтверджують обставини зазначені в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, або сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
 
За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200  відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
Враховуючи заявлені вимоги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 454,00 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Звертаємо також увагу на те, що відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. 
 
Статтею 8 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що усі особи, які перебувають під юрисдикцією України, мають право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом.
 
Отже, заявник може скористатися правничою допомогою, зокрема, для роз`яснення встановлених судом недоліків поданої ним касаційної скарги, звернувшись до місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги (враховуючи місце проживання заявника: Черкаський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що знаходиться у м. Черкаси, вул. Гоголя, 221).
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 17 червня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 03 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     Ю. В. Черняк