ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8673/21 Справа № 205/11172/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу Дніпровської міської ради 
на ухвалу Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року про відмову у роз`ясненні судового рішення
по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу, іпотечного договору та спадкового договору недійсними, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії, – 

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про роз`яснення судового рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року по цивільній справі за № 205/11172/2019 (2/205/292/2020) за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу, іпотечного договору та спадкового договору недійсними, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії.
       Просила суд роз`яснити в якій спосіб може бути виконане рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 21 серпня 2020 року, а саме: щодо задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними правочинів, на підставі яких було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами, та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна має наслідком припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення, прим. V, загальною площею 4 кв.м. та прим. VI загальною площею 19,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 1420572012101).
Ухвалою Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, Дніпровська міська рада звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення в частині припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення, прим. V, загальною площею 4 кв.м. та прим. VI загальною площею 19,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 1420572012101).

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевий суд, відмовляючи заявнику в роз`ясненні рішення, посилався на те, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року по цивільній справі за № 205/11172/2019 (2/205/292/2020) відповідає всім вимогам, які встановлені чинним законодавством, викладене в ясній та зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог, підстав для його роз`яснення немає. Крім того, суд зазначив, що заявником фактично порушено питання які полягають не в площині роз`яснення акту органу судової влади, а у площині способу та порядку його виконання, зокрема питання щодо встановлення та визначення способу розрахунку із стягувачем (позивачем).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
За змістом зазначеної норми процесуального права, рішення суду може бути роз`яснено, у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду – це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Положеннями пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судове рішення у цивільній справі” № 14 від 18.12.2009 року визначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо практично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Отже, чинне процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Важливою умовою надання роз`яснення суду є правило, за яким суд не повинен змінювати тексту рішення. Отже, суд не має права під виглядом роз`яснення рішення хоча б частково змінювати його, а відтак, роз`яснення рішення – це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року викладене повно і чітко, не містить протиріч і не допускає неоднозначного тлумачення, та відповідає вимогам, зазначених у статтях 382-384 ЦПК України, а в поданій заяві не наведено обставин, що підтверджують наявність труднощів його розуміння.
Доводи заявника, які викладені в заяві про роз`яснення рішення суду першої інстанції, не є підставою для роз`яснення рішення суду у відповідності до вимог ст. 271 ЦПК України.
Крім того, колегія суддів не приймає доводи апелянта, що останній на теперішній час позбавлений можливості виконати рішення суду, оскільки, згідно вимог ч.1 ст. 435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення. Крім того, матеріалі справи не містять доказів на підтвердження неможливості позивачем виконати рішення суду, тобто, відсутні докази звернення позивачем ухваленого рішення суду до виконання та отримання відмови у його виконанні із зазначенням конкретних причин. 

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  Дніпровської міської ради – залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року про відмову у роз`ясненні судового рішення – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко