ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/7095/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Чередко А.Є.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 (повний текст складено та підписано 08.06.2021 суддя Татарчук В.О.) у справі №904/7095/20

за позовом акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (м. Дніпро) 
до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (м. Дніпро) 
про стягнення 90677,36грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулось з позовом до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення 90677,36грн, з яких: 75000грн - заборгованість, 5769,86грн - 3% річних, 9907,50грн - інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі №904/7095/20 позов задоволено. Стягнуто з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на користь акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» 75000грн - заборгованості, 5769,86грн - 3% річних, 9907,50грн - інфляційних втрат, 2102грн - витрат по сплаті судового збору.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обґрунтовано настуним:
- Лист від 17 липня 2017 року №3-2/350 був отриманий 21.08.2017 представником замовника. Але Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» не надало відповіді виконавцю на лист щодо інформації, яка міститься у листі, і про те, що роботи виконавцем були виконані, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» не заперечило проти цього.
Суд першої інстанції взагалі не звернув уваги на те, що листи від 12.06.2019 №29077/1001 та від 09.09.2019 №51210/1001 із пропозицією позивача укласти додаткові угоди до спірного договору, які були надані відповідачем у якості доказів не тільки на підтвердження виконання спірного договору а і його чинності на час розгляду цієї справи, позивач навмисно приховав від суду, так як в позовній заяві про них не було ні слова. Означені листи свідчать про відсутність правових підстав у позивача і у суду першої інстанції вважати договір розірваним з 24.05.2018.
- Доказів того, що позивач звертався до підрядника з питання відшкодування йому завданих збитків та здійснення виплати за виконані роботи позивачем до суду не було надано і судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не встановлено.
Судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача, що договір не є розірваним, він є чинним.
- розірвання договору у передбачений означеною нормою права спосіб та умовами договору не відбулось, оскільки у даному договорі відсутня можливість його одностороннього розірвання шляхом направлення листа з боку замовника.
- суд першої інстанції взагалі не надав належної оцінки наданому позивачем листу від 17.05.2018 №33748/1001, у якому Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» об`єднало прохання по шести договорам та просило повернути йому суму у розмірі 262 500,00грн. по шести договорам.
Позивач у позові і суд першої інстанції, безпідставно ототожнюють лист Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» від 17.05.2018 року №33748/1001 про повернення йому авансу в розмірі 262 500грн. одразу по шести договорам із вимогою цього господарюючого суб`єкта про розірвання одразу шести договорів.
- до спірних правовідносин норма ч.4 ст.849 ЦК України судом першої інстанції застосована неправильно, так як означена норма не передбачає права замовника вимагати повернення раніше сплаченого авансу за даними договорами.
- лист від 17.07.2017 №3-2/350 підтверджує, що відповідач приступив до виконання своїх зобов`язань по договору та виконав роботу, а саме розробив проекти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок із об`єктами зазначеному у додатку 1 до договору.
Вказаний лист було отримано Публічним акціонерним товариством «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО». Відповіді на цей лист не було надано як і жодних заперечень на цей лист з приводу розроблених проектів землеустрою позивач не надав.
Відсутність відповіді на вказаний лист свідчить про погодження контрагента із усім викладеним відповідачем у цьому листі.
Крім того, позивач відповідно до пункту 5.5. договору не повідомляв відповідачу про будь-які недоліки, про таке свідчать матеріали справи, які не містять ніяких доказів щодо цієї обставини.
Відсутність таких повідомлень свідчить про відсутність недоліків у розроблених відповідачем проектах.
Але всі означені обставини та факти також залишились поза увагою суду першої інстанції.
- За відсутності правових підстав для відмови від договору №1304160100521/09998-00 на виконання робіт із землеустрою від 06.06.2013р. та стягнення збитків відповідно до частини 2 статті 849 ЦК України, на зміст якої Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» посилалося у листі від 17.05.2018 №33749/1001, або згідно ч.4 ст.849 ЦК України в порядку якої заявлено позовні вимоги, у замовника не було. 
- вбачається що за своєю суттю обов`язок повернення грошових коштів, отриманих як аванс, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України, і сума сплачена у якості авансу, що згодом повертається в силу різних певних причин не індексується і 3% на неї не нараховуються. Отже очевидним є те, що правові підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України також були відсутні.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» не надано відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. 

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі №904/7095/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

06.06.2013 між публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» (замовник) (правонаступник – позивач) та державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії (виконавець) було укладено договір на виконання робіт із землеустрою № 1304160100521/09998-00.
Позивачем було виконано умови договору та перераховано відповідачу аванс у розмірі 75000грн, що підтверджується платіжним дорученням №176578 від 14.06.2013.
Позивачем було направлено на адресу відповідача листа від 17.05.2018 № 33748/1001 на підставі ст. 530, ч. 3 ст. 651, ст. 849 ЦК України про відмову від договору та необхідність повернення передплати (отримана відповідачем 24.05.2018, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення).
Наявні матеріали справи дозволяють стверджувати про те, що жодного доказу виконання робіт відповідно до розділу 5 договору № 1304160100521/09998-00 від 06.06.2013 відповідачем не надано.   
В обґрунтування доводів щодо виконання договірних зобов`язань, відповідачем було долучено до матеріалів справи лише копії листів позивача № 42854/1001 від 20.06.2017 та відповідача № 3-2/350 від 17.07.2017.
Щодо листа позивача № 42854/1001 від 20.06.2017.
Як вбачається першого абзацу зазначеного листа, позивач просив відповідача проінформувати про стан та строки виконання робіт за договорами з виконання проектів землеустрою на земельні ділянки у м. Покров, зокрема, за договором № 1304160100521 109998-00 від 06.06.2013. 
Крім того, в заключній частині листа, позивач просить сприяти в скорішому корегуванні обмінних файлів на земельні ділянки у м. Синельникове та завершенні робіт по м. Покров.
Тобто, в даному листі зазначено лише те, що на момент його складання, роботи за договорами з виконання проектів землеустрою на земельні ділянки у м. Покров відповідачем не були виконані.
В листі № 3-2/350 від 17.07.2017, в частині стану виконання робіт за договорами з виконання проектів землеустрою на земельні ділянки у м. Покров, відповідач зазначає, що проекти землеустрою були розроблені, але при виконанні робіт була виявлена невідповідність діючому законодавству геодезичних звітів, які виконувались іншими організаціями, та запропоновано позивачу виправити зауваження і надати геодезичні звіти до філії для подальшої роботи.
Інша частина зазначеного листа містить інформацію щодо стану виконання робіт за договорами виконання проектів землеустрою на земельні ділянки у м. Синельникове. Відповідач зазначає, що свої зобов`язання по цим договорам він виконав у повному обсязі та повертає проекти землеустрою, що надані філії на розгляд, згідно з додатком.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Частиною  1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Матеріалами справи підтверджується, що  між сторонами у справі виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є договором підряду.
Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з положеннями ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
06.06.2013 між публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» (замовник) (правонаступник – позивач) та державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії (виконавець) було укладено договір на виконання робіт із землеустрою № 1304160100521/09998-00.
Позивачем було виконано умови договору та перераховано відповідачу аванс у розмірі 75000грн, що підтверджується платіжним дорученням №176578 від 14.06.2013.
Відповідачем не заперечується факт отримання попередньої оплати в якості авансового платежу, як визначено п. 2.1.1. договору.
Згідно з приписами частини  2 статті  849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. 
Пунктом 4.2. договору встановлено, що кінцевий термін виконання робіт за договором – не пізніше 135 календарних днів з моменту отримання від замовника попередньої оплати та документів, визначених в п. 2.1.1. договору.
Враховуючи дату перерахування попередньої оплати 14.06.2013р. та встановлений термін виконання зазначених робіт - строк виконання робіт спливає 27.10.2013р.
Матеріали справи не містять доказів завершення підрядних робіт за договором у строки, визначені його положеннями.
Листом від 20.06.2017 за вих. 42854/1001 позивач просив відповідача проінформувати про стан виконання робіт та строки повного виконання для подальшого планування по укладеним договорам (перелік договорів наведено в листі, в тому числі й по договору № 1304160100523/109994-00)
Листом від 17 липня 2017 року, вих. № 3-2/350, Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" щодо термінів виконання договорів, в тому числі й договору № 13004160100523 (109994-00) від 06.06.2013, повідомило позивача про те, що проекти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок були розроблені, але при виконанні робіт з`ясовано, що геодезичні звіти, які виконувались іншими організаціями, не відповідають діючому законодавству. Також відповідач запропонував позивачу виправити зауваження та надати геодезичні  звіти до філії для подальшої роботи.
Лист від 17.07.2017 вручено представнику позивача Смичкович П.В. 21.08.2017.
17 травня 2018 року позивач направив на адресу відповідача лист № 33748/1001 згідно якого:
« … у відповідності до:
… 1. Договору “На виконання робіт із землеустрою” №1304160100521/09998-00 від 06.06.2013р. платіжним дорученням №176578 від 14 червня 2013 року з розрахункового рахунку філії - Дніпропетровського обласного управління АТ “Ощадбанк”, код банку 305482, було перераховано авансовий платіж в сумі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн., одержувачем даних коштів було Державне підприємство “Центр державного земельного кадастру” Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру” ЄДРПОУ 26372035 …
…Втім підрядні роботи, які повинні були бути виконані в обумовлені договором строки до теперішнього часу не виконані та встратили актуальність для Замовника.Також, в зазначеному вище листі позивач послався на те, що загальна сума перерахованих коштів за усіма договорами, складає 262 500 грн.
Відповідно до статті 849 ЦК України, Замовник має право відмовитися від договору, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим.
Отже за змістом цієї норми Замовник – ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» має право до настання строку виконання роботи підрядником відмовитися від договорів підряда ( за списком) та вимагати повернення раніше оплаченого авансу за даними договорами. 
На підставі викладанного та керуючись ст.530, ч.3 ст.651, ст.849 ЦК України, Просимо здійснити дії та в семиденний строк повернути ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» 262 500 грн, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок п/р НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» м.Київ МФО 334851.
У випадку не виконання данної вимоги будемо змушені звернутися до господарського суд за захистом своїх порушених прав.» (а.с. 43).
Лист-відмова від 17.05.2018 отримано відповідачем 24.05.2018 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №4950108247242).
Вимогу про повернення авансового платежу відповідач отримав 24.05.2018, відповідно, з урахуванням положень частини 2 статті  230 Цивільного кодексу України, строк повернення грошових коштів є таким, що настав 31.05.2018р.
Частиною другою статті 849 ЦК України передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, а саме : коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.
Правовим наслідком відмови від договорів є їх припинення шляхом дострокового розірвання.
Договір є розірваним з 24.05.2018р..
Доводи апеляційної скарги : « суд першої інстанції не надав належної оцінки листу від 20.06.2017 №42854/1001 ані листу від 17.05.2018 №33748/1001, у якому Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Дніпрообленерго” об`єднало прохання по шести договорам та просило відповідача повернути йому суму у розмірі 262 500грн.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у листі від 17.05.2018 №33748/1001 замовник вів мову тільки про право замовника, і текст цього листа не містить ані повідомлення про те, що замовник відмовляється згідно із ч.2 ст.849 ЦК України від договору №1304160100523, ані його вимоги про відшкодування збитків, або вимоги про розірвання договору №1304160100523.
Ніяких вимог про розірвання договору №1304160100523 на виконання робіт із землеустрою від 06.06.2013 відповідачеві взагалі не надходило навіть після листування між сторонами протягом 2019 року.
Про чинність спірного договору, із розірванням якого позивач і суд безпідставно пов`язують законність позовних вимог, прямо свідчить направлені позивачем до відповідача листи від 12.06.2019 №29077/1001 та від 09.09.2019 №51210/1001 із додатковими угодами до шести договорів, зокрема і спірного, для розгляду і підписання, та відповідь відповідача у листі від 08.07.2019 №4-7/601» відхиляються колегією суддів як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на помилковому розумінні відповідачем характеру спірних правовідносин.
Відповідно, сума неповернутого авансу становить 75 000,00грн.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом.
В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019р. у справі № 910/21154/17, викладена правова позиція, за якою з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.
Питання щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави врегульовані Главою 83 ЦК України.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).
Приписами ст. 1213 ЦК України встановлено, що  набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
На порушення цієї норми відповідач станом на день подання позовної заяви не повернув позивачем 75 000,00грн
Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17.
Колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що повернення безпідставно набутого майна можливо при умові наявності фактів набуття такого майна, зокрема, грошових коштів, однією особою за рахунок іншої, а також відсутність для цього  правових підстав, або у випадку, коли така підстава вже відпала. До таких підстав, також можна віднести випадок припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.
За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що до правовідносин в цьому спорі підлягають застосуванню приписи ч. 2 ст. 849 ЦК України у сукупності із приписами ст. 1212 ЦК України, оскільки припинений договір позивачем в односторонньому порядку надає йому обґрунтоване право на повернення сплачених за даним правочином авансових платежів, що не використані підрядником під час виконання робіт.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для повернення відповідачем отриманих ним від відповідача грошових коштів в розмірі 75 000,00грн.
Щодо направлення позивачем на адресу відповідача листів від 12.06.2019р. №29077/1001 та від 09.09.2019р. №51210/1001 із додатковими угодами до договорів, зокрема, і спірного, для розгляду і підписання слід зазначити, що сторонами на час розгляду спору не було укладено будь-яких угод стосовно виконання спірного договору.
Станом на час розгляду справи додаткові угоди до договору не укладені, роботи, передбачені договором від 06.06.2013 відповідачем не виконані, сума попередньої оплати (авансовий платіж) на рахунок позивача не повернуто.
Доводи апеляційної скарги в частині не дослідження всебічно та у повній мірі договору, позовної заяви, відзиву відповідача на позовну заяву, та його письмових заперечень на письмові пояснення у справі позивача визнаються колегією суддів такими, що не відповідають змісту мотивувальної частини рішення суду і відхиляються як необґрунтовані.
Доводи апеляційної скарги в частині того , що « Сторонами не узгоджувалося питання щодо розірвання спірного договору в односторонньому порядку на підставі листа, в якому йшла мова про повернення суми 262 500грн. по шести договорам, без укладення додаткової угоди безпосередньо до кожного конкретного договору щодо розірвання.
Відповідач не є боржником, так як він не користувався чужими коштами, отриманими у борг, який необхідно сплачувати кредитору протягом певного часу, тому він не прострочував грошове зобов`язання бо ніякого боргу не отримував від кредитора і не повинен був його сплачувати або повертати кредитору.
Договір №1304160100523 на виконання робіт із землеустрою від 06.06.2013р. не передбачав жодних позадоговірних грошових зобов`язань з боку виконавця» визнаються колегією суддів такими, що носять характер оціночних суджень і відхиляються як явно необґрунтовані і такі, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з порушенням відповідачем взятого на себе зобов`язання та неповерненням у визначений строк суми попередньої оплати, позивачем нараховано штрафні санкції у вигляді 3% річних та втрат від інфляції, які правомірно задоволені місцевим господарським судом, відповідно на суму 5769,86грн.та 9907,50грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, застосування закону, який не підлягав би застосуванню  або незастосування закону, який підлягав би застосуванню,  в зв`язку із чим, з урахуванням положень частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі №904/7095/20 слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. (а.с. 152) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі №904/7095/20 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 у справі №904/7095/20 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору у сумі 3 153,00 грн. покласти на Державне Підприємство «Центр державного земельного кадастру» (03151, м. Київ, вул Народного ополчення, 3, код ЄДРПОУ 21616582) в особі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (46000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, код ЄДРПОУ 26372035).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України

Головуючий суддя                                                             М.О. Дармін

Суддя                                                                                 С.Г. Антонік

Суддя                                                                                А.Є. Чередко