Постанова
Іменем України
 
17 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 344/13150/20
провадження № 61-9045св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року у складі колегії суддів: Девляшевського В. А., Бойчука І. В., Фединяка В. Д.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.
 
Позовну заяву мотивовано тим, що на виконання усної домовленості про купівлю талонів на автомобільне пальне 07 квітня 2020 року він перерахував на банківську картку відповідача грошові кошти в розмірі 125 160,00 грн.
Вказані талони відповідач йому не надав, сплачені грошові кошти не повернув.
 
На переконання позивача, за змістом статті 1212 ЦК України указані кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню, оскільки підстава, на якій майно (кошти) набувалось, згодом відпала (кондиційні зобов`язання).
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь безпідставно набуті кошти у сумі 125 160,00 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі 125 160,00 грн. 
Вирішено питання щодо судового збору. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що грошові кошти у розмірі 125 160,00 грн безпідставно набуті відповідачем, оскільки підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала через неотримання зустрічного надання майна в обсязі, який відповідає переданим (сплаченим) коштам. З огляду на це, грошові кошти у розмірі 125 160,00 грн підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України саме як безпідставно набуті.
 
Короткий зміст ухвали апеляційного суду
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2020 року відмовлено у зв`язку з тим, що заява про перегляд заочного рішення суду не була подана у строк, визначений частиною третьою статті 284 ЦПК України.
 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , підписану ОСОБА_3 , на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2020 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України. 
 
Постановляючи ухвалу від 11 травня 2021 року, апеляційний суд вказав на те, що апеляційна скарга сформована як документ 06 травня 2021 року в системі «Електронний суд» і підписана ОСОБА_3 електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП) 06 травня 2021 року.
На підтвердження своїх повноважень на підписання апеляційної скарги як додаток до апеляційної скарги ОСОБА_3 долучив довіреність від 25 лютого 2021 року. Однак зазначена довіреність не містить відомостей про підписання ЕЦП, дату такого підписання та особу, яка підписала документ своїм ЕЦП. Натомість такі відомості (відповідна відмітка) містяться у апеляційній скарзі, підписаній ОСОБА_3 ЕЦП 06 травня 2021 року.
Таким чином, ОСОБА_3 не долучено до апеляційної скарги оригіналу електронного документа (довіреності) з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом ОСОБА_2 , який уповноважує ОСОБА_3 на вчинення процесуальних дій від свого імені.
У поданій ОСОБА_3 апеляційній скарзі відсутній електронний цифровий підпис ОСОБА_2 і вона підписана шляхом скріплення електронним цифровим підписом ОСОБА_3 , який не надав суду доказів на підтвердження повноважень для її підпису.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У травні 2021 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд не врахував, що до апеляційної скарги на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 додав довіреність від 25 лютого 2021 року в електронній формі, яку підписано ЕЦП ОСОБА_2 відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, що узгоджується з вимогами частини сьомої статті 62 ЦПК України.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 до суду не подав.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, витребувано з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/13150/20.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів шляхом подання позовної заяви в електронному вигляді через підсистеми (модулі) «Електронний кабінет» та «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).
 
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі 125 160,00 грн. 
Вирішено питання щодо судового збору. 
 
14 лютого 2021 року ОСОБА_3 подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи як представника ОСОБА_2 . На підтвердження своїх повноважень подання цієї заявияк додаток до заяви про внесення даних реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи,  ОСОБА_3 долучив копію довіреності від 01 серпня 2011 року, посвідчену начальником ЖЕО № 2 Петрик О. О.
 
Листом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року № 01-42/136/2021 ОСОБА_3 роз`яснено, що для внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи як представника ОСОБА_2 необхідно надати належним чином завірену копію чинної довіреності.
 
18 лютого 2021 року ОСОБА_3 подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи, в якій він як представник ОСОБА_2 просив скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2020 року.
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення від 08 грудня 2020 року залишено без руху для виправлення недоліків - підтвердження повноважень Захаріїва Б. Д. як представника ОСОБА_2 та сплати судового збору.
 
25 лютого 2021 року ОСОБА_2 подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи, у якій зазначив про дійсність довіреності від 01 серпня 2011 року, посвідченої начальником ЖЕО № 2 Петрик О. О., а також підтвердив, що  ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення від 08 грудня 2020 року саме як його представник.
 
26 лютого 2021 року ОСОБА_3 подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи, до якої додав електронний примірник довіреності ОСОБА_2 на представництво його інтересів в судах України, сформованої в підсистемі «Електронний суд» 25 лютого 2021 року.
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення від 08 грудня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
02 березня 2021 року ОСОБА_2 подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи.
 
05 березня 2021 року ОСОБА_3 повторно подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про внесення даних його реєстраційного номера облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи, в якій він як представник ОСОБА_2 просив скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2020 року.
 
До заяви ОСОБА_3 додав електронний примірник довіреності Карпіва Ю. В. на представництво його інтересів в судах України, сформованої в підсистемі «Електронний суд» 25 лютого 2021 року.
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 березня 2021 року заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення від 08 грудня 2020 року прийнято до розгляду, призначено справу до розгляду, визнано явку сторін обов`язковою.
 
28 березня 2021 року ОСОБА_2 подав до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про розгляд справи без його участі, зазначав, що повноваження Захаріїва Б. Д. як його представника підтверджено довіреністю, сформованою в підсистемі «Електронний суд» 25 лютого 2021 року та підписаною ЕЦП Карпіва Ю. В.
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від  29  березня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2020 року відмовлено. 
 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , підписану ОСОБА_3 , на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2020 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України. 
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм частини дев`ятої статті 9, частини першої статті 17, частини сьомої статті 62, пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України. 
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року не відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Повертаючи ОСОБА_3 апеляційну скаргу на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2020 року, подану в інтересах ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» і підписану ОСОБА_3 електронним цифровим підписом, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не підтвердив наявність у нього повноважень представляти інтереси відповідача у цій справі.
 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду.
 
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
 
За змістом положень статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи.
Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.
Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
З наведеного слідує, що повноваження представника сторони можуть бути підтверджені довіреністю, яка у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі може бути додана до такої заяви в електронній формі і підписана електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. 
 
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 300/1329/20 (адміністративне провадження № К/9901/21203/20, № К/9901/21074/20) щодо тлумачення статті 59 КАС України «Документи, що підтверджують повноваження представників».
 
Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
 
Пунктом 9 розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, визначено, що шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта, автоматично додаються підсистемою до кожного документа, ним відправленого.
 
Зі змісту ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021  року вбачається, що апеляційну скаргу на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2020 року сформовано як документ 06 травня 2021 року в системі «Електронний суд» та підписано ЕЦП Захаріїва Б. Д. 06 травня 2021 року.
На підтвердження своїх повноважень на підписання апеляційної скарги від імені ОСОБА_2 , як додаток до апеляційної скарги, ОСОБА_3 долучив довіреність від 25 лютого 2021 року.
Вказана довіреність містить відомості про формування в системі «Електронний суд» 25 лютого 2021 року. 
 
Апеляційний суд виходив з того, що вказана довіреність ОСОБА_2 не містить відомостей про підписання її ЕЦП, про дату підписання та особу, яка підписала такий документ своїм ЕЦП. Водночас такі відомості містить апеляційна скарга, підписана ЕЦП 06 травня 2021 року ОСОБА_3 .
 
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційний суд, всупереч положенням статті 62 ЦПК України, дійшов неправильного висновку про неналежне оформлення довіреності ОСОБА_2 на ОСОБА_3 .
 
Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи містять паперову копію електронного примірника довіреності ОСОБА_2 на представництво ОСОБА_3 його інтересів в судах України, яку було сформовано в підсистемі «Електронний суд» 25 лютого 2021 року, про що на довіреності міститься відповідна відмітка (а. с. 99, 114, 119, 128, 149).
 
Згідно з електронною довіреністю від 25 лютого 2021 року ОСОБА_2 доручає Захаріїву Б. Д. представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. 
Довіреність видана з правом передоручення іншим особам.
Довіреність дійсна до моменту її скасування.
Документ сформований в системі «Електронний суд».
 
ОСОБА_2 неодноразово звертався до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС із заявами, в яких зазначав, що повноваження ОСОБА_3 як його представника підтверджено, зокрема довіреністю, сформованою в підсистемі «Електронний суд» 25 лютого 2021 року та підписаною ЕЦП Карпіва Ю. В. (а. с. 92, 147).
 
До поданої ОСОБА_2 28 березня 2021 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяви про розгляд справи без його участі відповідач долучив скріншоти (англ. «Screenshot», «знімок екрана») довіреності та програмного інтерфейсу панелі «Довіреності», зроблені безпосередньо з його електронного кабінету в указаній підсистемі.
 
Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зареєстрованими користувачами підсистеми «Електронний суд».
 
Звертаючись до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд», ОСОБА_3 мав у розпорядженні довіреність, видану ОСОБА_2 25 лютого 2021 року
 
Зазначені обставини апеляційний суд не перевірив та повернув ОСОБА_3 апеляційну скаргу, керуючись виключно пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, яким передбачено можливість повернення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції за умови, що апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
Колегія суддів звертає увагу на те, що повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
У свою чергу, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального законодавства України наділений повноваженням закрити апеляційне провадження у випадку, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
 
Подібний підхід до вирішення питання щодо прийнятності апеляційної скарги, поданої представником сторони, викладено у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 300/1329/20 (адміністративне провадження № К/9901/21203/20, № К/9901/21074/20).
 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, і допустив порушення норм процесуального права, що потягнуло постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і  передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
 
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 , справу необхідно передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 415 ЦПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з  особливостями, зазначеними у статті 416 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у  складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
 
Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року скасувати, а справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                       Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                  І. А. Воробйова
 
                                                                                                             Г. В. Коломієць
 
                                                                                                             Р. А. Лідовець
 
                                                                                                             Ю. В. Черняк