Постанова
Іменем України                                                          
 
09 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 824/94/21
 
провадження № 61-13920ав21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                  Черняк Ю. В.,
секретар судового засідання - Дука В. В.,
учасники справи:
заявник -  Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», від імені якого діє адвокат Козуліна Аліса Василівна, 
заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика»,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду           (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у складі судді Шебуєвої В. А. у справі за заявою Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», від імені якого діє адвокат Козуліна Аліса Василівна, про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року у справі за позовом Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» про стягнення коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У квітні 2021 року Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» звернулося до суду із заявою про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду при                            Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року, посилаючись на його невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) «Понінківська картонно-паперова фабрика», в якій просило: визнати та надати дозвіл на примусове виконання Рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року у справі VB 19 028 за позовом Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» до ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» про стягнення на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» основної суми заборгованості у розмірі 35 514,29 євро, пені за несплату (прострочення) сум за відповідні періоди та до дня фактичної оплати за ставкою 8 %, що передбачена статтею 6:155 (1) Цивільного кодексу Угорщини, компенсації за юридичні послуги у розмірі 5 309 092 угорських форинтів, витрат на арбітражний розгляд у розмірі 1 327 940 угорських форинтів; видати виконавчий лист на примусове виконання Рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року у справі VB 19 028 про стягнення з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» основної суми заборгованості у розмірі                35 514,29 євро, пені за несплату (прострочення) сум за відповідні періоди та до дня фактичної оплати за ставкою 8 %, що передбачена статтею 6:155 (1) Цивільного кодексу Угорщини, компенсації за юридичні послуги у розмірі                    5 309 092 угорських форинтів, витрат на арбітражний розгляд у розмірі                          1 327 940 угорських форинтів.
 
Короткий зміст ухвали апеляційного суду, як суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року заяву                        Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», від імені якого діє адвокат Козуліна А. В., про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду при                                          Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року задоволено.
Визнано та надано дозвіл на виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року відповідно до якого:
стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь                     Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» основну суму заборгованості у розмірі 35 514,29 євро;
стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь                 Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» пеню (за затримку платежу) у розмірі 8% від нижче вказаних сум                    («Зазначена сума» в наведеній нижче таблиці), яка виникла у результаті несплачених рахунків-фактур («Рахунок №» у наведеній нижче таблиці), виходячи з термінів сплати заборгованості («термін сплати заборгованості» в нижче зазначеній таблиці), що вказані як дати початку нарахування пені до здійснення фактичної оплати заборгованості на банківський рахунок, вказаний позивачем.
стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь                Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» суму у розмірі 6 637 032 угорських форинтів у якості оплати витрат на банківський рахунок, зазначений позивачем Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», що складається з арбітражних витрат у розмірі 1 327 940 угорських форинтів та витрат за юридичні послуги у розмірі 5 309 092 угорських форинтів.
Стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь                 Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» судовий збір за подання заяви у розмірі 1 135 грн.
Стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь                Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 євро.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що спір між сторонами законно був переданий на розгляд міжнародному арбітражному суду на підставі арбітражної угоди, спір підвідомчий міжнародному комерційному арбітражу, рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року набрало чинності та є обов`язковим до виконання, не порушує публічного порядку України, а відповідачем не наведено підстав для відмови у наданні дозволу на його виконання, передбачених статтею 478 ЦПК України, як і не встановлено таких підстав судом.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
 
Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду, ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», від імені якого діє адвокат         Козуліна А. В., про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини      від 30 червня 2020 року відмовити.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд не врахував, що висновки у рішенні Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року не відповідають фактичним обставинам справи, а судом неправильно застосовані норми матеріального права.
Вказує, що як апеляційний суд, так і Арбітражний суд при Торгово-Промисловій палаті Угорщини послалися на неіснуючий контракт, зазначивши неправильний його номер. Тому, як рішення про стягнення основної заборгованості, так і рішення про стягнення пені з товариства, є безпідставним.
Посилається на те, що Арбітражний суд при Торгово-Промисловій палаті Угорщини не врахував практику Верховного Суду Угорщини, зокрема, в частині можливості зменшення штрафу за договором.
Вважає, що оскільки суд помилково визнав та надав дозвіл на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, а стягнення витрат на юридичні послуги є похідним від вирішення основного спору, то незаконним є і стягнення з нього на користь заявника таких витрат.
Також посилається на те, що визнання та виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року буде порушувати публічний порядок України, зокрема через те, що                     ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, є суб`єктом господарювання, який є потенційно небезпечним, через те, що у його власності є об`єкти підвищеної небезпеки (зокрема, радіоізотопи), що покладає на нього обов`язок вживати заходи, направлені на запобігання аварій, обмеження і ліквідацію їх наслідків, тощо. 
Зазначає, що спірний контракт укладено ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності у керівника підприємства.
 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
 
У вересні 2021 року представник Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» подала до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційного суду, як суду першої інстанції, - без змін.
Вказує, що доводи апеляційної скарги не спростовують ні оскаржуване судове рішення, ні рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року.
Крім того, просить стягнути з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 євро.
 
Надходження апеляційної скарги до суду 
 
Ухвалою судді Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції, від 27 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано матеріали справи з Київського апеляційного суду.
 
Ухвалою Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції, від 20 вересня              2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
 
Позиції учасників процесу в суді
 
Представник ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. 
 
Представник Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Фактичні обставини справи
 
13 березня 2015 року між Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» та ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» було укладено контракт № 2-13/03-15МАС (Договір), відповідно до якого Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» зобов`язувалося постачати й передати у власність         ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» 10 000 тон макулатури (старий гофрований картон) марки 1.04, 1.05, 4.02, 4.03 за Європейським Стандартом EN 643 (далі - Товар) на орієнтовну загальну суму                          1 000 000 євро (Розділ 2.1-2.3 Договору), а ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» зобов`язалося прийняти й оплатити товар на умовах цього Договору.
 
У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» вказаного договору на підставі застереження Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» звернулося з позовом до Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини.
 
Рішенням Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини           від 30 червня 2020 року, до складу якого входять: доктор ОСОБА_1 , доктор ОСОБА_2 і доктор ОСОБА_3, у справі VВ 19 028:
стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» основну суму заборгованості у розмірі 35 514,29 євро;
стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» пеню (за затримку платежу) у розмірі 8 % від вказаних нижче сум («Зазначена сума» в наведеній нижче таблиці), що виникла в результаті несплачених рахунків-фактур («Рахунок №» у наведеній нижче таблиці), виходячи із термінів сплати заборгованості («термін сплати заборгованості» в нижче зазначеній таблиці), що вказані як дати початку нарахування пені до здійснення фактичної оплати заборгованості на банківський рахунок, вказаний позивачем:
Зазначена сума	Термін сплати заборгованості	Рахунок №	
538,70 євро	08.05.2016 р.	SL/655/2016K	
2702,50 євро	14.05.2016 р.	SL/675/2016K	
2460,15 євро	15.05.2016 р.	SL/680/2016K	
2790,63 євро	15.05.2016 р.	SL/684/2016K	
2478,63 євро	16.05.2016 р.	SL/715/2016K	
2655,50 євро	22.05.2016 р.	SL/750/2016K	
2310,75 євро	01.07.2016 р.	SL/1070/2016K	
2476,80 євро	02.07.2016 р.	SL/1071/2016K	
2382,12 євро	03.07.2016 р.	SL/1073/2016K	
2412,00 євро	03.07.2016 р.	SL/1077/2016K	
2474,55 євро	08.07.2016 р.	SL/1090/2016K	
2565,66 євро	11.07.2016 р.	SL/1117/2016K	
2586,40 євро	11.07.2016 р.	SL/1118/2016K	
2381,19 євро	11.07.2016 р.	SL/1119/2016K	
2298,75 євро	22.07.2016 р.	SL/1196/2016K	
стягнуто з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» суму у розмірі 6 637 032 угорських форинтів в якості оплати витрат на банківський рахунок, зазначений позивачем Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», що складається з арбітражних витрат у розмірі 1 327 940 угорських форинтів, а також витрат за юридичні послуги у розмірі 5 309 092 угорських форинтів.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції
 
Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК Українисправи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 
Згідно з положеннями статті V Нью-Йоркської конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, в якій Україна бере участь з 08 січня 1961 року (далі - Нью-Йоркська конвенція) у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, тільки якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем, де запитується визнання та виконання, докази того, що: сторони угоди, зазначеній у статті II, були за застосованим до них законом, в будь-якій мірі недієздатні або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності такої вказівки, за законом країни, де рішення було винесено; сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення; вказане рішення винесено щодо спору, не передбаченому або що не підпадає під умови арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і приведена до виконання; склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді сторін чи, за відсутності такого, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено виконанням компетентною владою країни, де воно було винесене, або країни, закон якої застосовується.
 
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном, а також спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України.
 
Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.
 
За змістом даної норми виключно наявність арбітражної угоди, укладеної між сторонами, є підставою для розгляду справи арбітражем.
 
Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 вказаного Закону.
 
Статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»визначено, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:                1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
 
Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.
 
Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в               главі 3розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».
 
Відповідно до частини першої статті 474 ЦПК Українирішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
 
Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не надає оцінку правильності цього рішення по суті вирішення спору, а перевіряє лише дотримання строків звернення із заявою, дотримання вимог процесуального закону щодо її форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання арбітражного рішення.
 
Згідно зі статтею 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:
1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:
а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або
б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або
в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або
г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або
ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або
2) якщо суд визнає, що: 
а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або
б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
 
Задовольняючи заяву Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», визнаючи та надаючи дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року, апеляційний суд правильно вказав, що спір між сторонами законно був переданий на розгляд міжнародного арбітражного суду на підставі арбітражної угоди, спір підвідомчий міжнародному комерційному арбітражу, рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року набрало чинності та є обов`язковим до виконання, не порушує публічного порядку України, а відповідачем не доведено підстав для відмови у наданні дозволу на його виконання, передбачених статтею 478 ЦПК України.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, у власності товариства є об`єкти підвищеної небезпеки, зокрема, радіоізотопи, що покладає на нього обов`язок вживати заходи, направлені на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків, тощо, не свідчать про те, що визнання та виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року суперечить публічному порядку України.
 
Посилання ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на те, що воно повністю оплатило заборгованість за контрактом від 13 березня 2015 року № 2-13/03-15МАС колегія суддів відхиляє, оскільки такий факт на може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу. Крім того, рішенням Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року із заявника стягнуто, окрім заборгованості, також неустойку за прострочення виконання зобовязання.
 
Всі інші доводи апеляційної скарги ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика», у тому числі про посилання Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини на неправильний номер контракту, зводяться до незгоди із самим рішенням Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року, що не є підставою для відмови у задоволенні заяви Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», оскільки розглядаючи заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не переглядає таке рішення по суті на предмет його правильності, а лише перевіряє наявність або відсутність підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, що визначені статтею 478 ЦПК України. 
 
Необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є блокуванням такого рішення і матиме характер штучного нормативного бар`єра, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших країнах.
 
Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення порушуватиме частину першу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти (рішення у справі «Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 301-В ).
 
Установивши відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви  Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Угорщини від 30 червня 2020 року, передбачених статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Київський апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви.
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи, що апеляційний суд повно, всебічно та правильно встановив обставини справи, ухваливши законне та обґрунтоване судове рішення з правильним застосуванням норм процесуального права, то оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу                                   ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» - без задоволення.
 
Щодо судових витрат
 
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої              статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
 
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
 
У вересні 2021 року Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft» разом з відзивом на касаційну скаргу подало до Верховного Суду клопотання про стягнення з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на свою користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 євро.
 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft»  подала суду: договір про надання правової допомоги; ордер про надання правової допомоги у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; акт надання послуг; інвойс, меморіальний ордер та виписку з рахунку щодо оплати визначеної сторонами суми за надання правової допомоги, а також докази надіслання відзиву з відповідним клопотанням іншому учаснику процесу.
 
У судовому засіданні представник ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України, посилаючись на неспівмірність понесених заявником витрат на правничу допомогу з питанням, яке вирішується судом. 
 
Колегія суддів, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, час, витрачений адвокатом на виконання робіт та надання послуг, їх обсяг, надані заявником докази та доводи іншої сторони, частково погоджується з доводами ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» щодо неспівмірності витрат, тому вважає, що заявником доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги, проте їх розмір необхідно зменшити до 700 євро та стягнути ці витрати з ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft», оскільки його апеляційну скаргу залишено судом без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. 
 
Керуючись статтями 24, 141, 351, 367, 368, 374, 375, 381-384, 478 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишити без змін.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» (код ЄДРПОУ 37993343) на користь Аско Хангері Ніджикерескеделмі Кфті «ASCO Hungaria Nagykereskedelmi Kft»               (H-1221 Budapest, Gyar u. 17) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 (сімсот) євро.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Р. А. Лідовець
І. А. Воробйова
Ю. В. Черняк