УХВАЛА

09 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 200/12237/20-а
адміністративне провадження № К/9901/38329/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі №200/12237/20-а за позовом ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, за участю третьої особи - Міністерства оборони України, про  визнання протиправними наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,  
ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до суду з позовом до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, за участю третьої особи - Міністерства оборони України, у якому просив:

-  визнати протиправною бездіяльність Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невидання наказу по стройовій частині про зарахування з 28 жовтня 2020 року до списків військової частини та непоставлення на всі види матеріального забезпечення;

- зобов`язати Донецький зональний відділ правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку зарахувати з 28 жовтня 2020 року  наказом по стройовій частині (Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку) та поставити з 28 жовтня 2020 року на всі види матеріального забезпечення;

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06 листопада 2020 року №39-РС» щодо нього;

- зобов`язати Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку прийняти з 28 жовтня 2020 року на військову службу за контрактом у Збройні Сили України на посаду осіб рядового складу, призначити на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, ВОС-932915А та присвоїти військове звання «солдат»;

- стягнути з Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, щодо неувільнення від виконання посадових обов`язків заступника начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_1 на час військової служби за контрактом з 28 жовтня 2020 року по день фактичного звільнення з військової служби або закінчення особового періоду;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Краматорську, увільнити від виконання посадових обов`язків з 28 жовтня 2020 року до дня фактичного звільнення з військової служби або закінчення особового періоду ОСОБА_1 - заступника начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, зі збереженням місця роботи, посади і середньої заробітної плати, у зв`язку із набуттям чинності з 28 жовтня 2020 контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу;

- визнати протиправним і скасувати окреме положення наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у  м. Краматорську, №183-ос від 29 жовтня 2020 року в частині зазначення: «після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську», та зобов`язати виключити з пункту 1 наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, №183-ос від 29 жовтня 2020 року абзац такого змісту: «після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадження, які слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську»;

- визнати протиправним і скасувати наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, №78 від 02 листопада 2020 року «Про призначення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку щодо невидання наказу по стройовій частині про зарахування з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 до списків військової частини та не в поставленні на всі види матеріального забезпечення;

- зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку зарахувати з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 наказом по стройовій частині до списків військової частини (Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку) та поставити з  28 жовтня 2020 року на всі види матеріального забезпечення;

- визнано протиправним і скасовано наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06 листопада 2020 року №39-РС» щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку прийняти з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 на військову службу за контрактом у Збройні Сили України на посаду осіб рядового складу, призначити на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, ВОС-932915А та присвоїти військове звання «солдат»;

- зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2020 року;

- визнано протиправним і скасовано окреме положення наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, №183-ос від 29 жовтня 2020 року в частині зазначення: «після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську»;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої  статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник  зазначає, що касаційну скаргу подано на підставі пунктів 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Скаржник вказав, що наразі відсутні правовий висновок Верховного Суду щодо зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах, зокрема, ч.3 ст.13, ч.5 ст.14, ст.20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань ».

Також касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань містить лише детально викладені фактичні обставини справи, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій та цитування норм законодавства. При цьому, касаційна скарга не містить вказівки на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. У касаційній скарзі не зазначено, який саме висновок необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства. Також, скаржником не зазначено, які саме висновки Верховного Суду та по якій справі/справам не були застосовані судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

Разом з тим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно зазначити щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі №200/12237/20-а за позовом ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, за участю третьої особи - Міністерства оборони України, про  визнання протиправними наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному   статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич