ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 821/79/16
адміністративне провадження № К/9901/37101/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді -  Єзеров А.А., Кравчук В.М.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 (судді - Кравець О.О., Домусчі С.Д., Коваль М.П.) у справі   за позовом    ОСОБА_1 до   Капітану порту Херсонської філії "Адміністрація морський порт України", Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому   транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи:1) Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ВІК", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити певні дії,   
встановив:
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- зобов`язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну службу з безпеки на транспорті скасувати реєстрацію судна "Заправщик-7" з ТОВ "Фірма "ВІК" на ОСОБА_2 , яка була здійснена на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона по справі №667/1617/15-ц, в Державному судновому реєстрі України;
- зобов`язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну службу з безпеки на транспорті скасувати реєстрацію судна "Александр Житник" з ТОВ "Фірма "ВІК" на ОСОБА_3 , яка була здійснена на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона по справі №667/1615/15-ц в Державному судновому реєстрі України, 
- припинити запис про реєстрацію судна " Александр Житник " на ОСОБА_3 в Державному судновому реєстрі України на підставі ухвали Комсомольського районного суду м.Херсона по справі № 667/1615/15-ц, 
- припинити запис про реєстрацію судна "Заправщик-7" на ОСОБА_2 в Державному судновому реєстрі України на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 667/1617/15-ц,
- зобов`язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну службу з безпеки на транспорті виключити судна "Александр Житник" та "Заправщик-7" з Державного суднового реєстру України, які зареєстровані на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,
- зобов`язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну службу з безпеки на транспорті зареєструвати т/х "Александр Житник" та т/х "Заправщик-7" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВІК", 
- заборонити капітану порту Херсонської філії "Адміністрація морських портів України" видавати свідоцтво про право плавання під Державним прапором України (судновий патент) і свідоцтво про право власності на судно "Заправщик-7" - ОСОБА_2 та на судно "Александр Житник" - ОСОБА_3 .
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 23.03.2015 по справі №667/1617/15-ц визнано мирову угоду від 04.03.2015 між стягувачем ОСОБА_2 та боржником ТОВ "Фірма "ВІК", згідно якої ТОВ "Фірма "ВІК" в рахунок погашення заборгованості передає у власність ОСОБА_2 , серед іншого, теплохід "Заправщик-7". Відповідно до резолютивної частини ухвали, ухвала суду про визнання мирової угоди є підставою для реєстрації за ОСОБА_2 права власності, в тому числі і на теплохід "Заправщик-7".
На підставі заяви ТОВ "Фірма "ВІК" та листа-погодження заступника голови Укрморрічінспекції від 04.06.2015 №2109-03/05.2/45-156 (підстава - ухвала Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2015 про визнання мирової угоди) судно "Заправщик-7" 12.06.2015 було виключено постійно з Державного суднового реєстру України.
   В подальшому ОСОБА_2 06.07.2015 було подано заяву для реєстрації судна "Заправщик-7" у Державному судновому реєстрі України, разом з якою подано ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2015 як документа, що підтверджує право власності на судно, анкету Державного суднового реєстру України, довідку від 12.06.2015 №26-08-45/329-1 про виключення судна "Заправщик-7" з обліку в Державному судновому реєстрі України, акт №104-1-06904-15 технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації від 14.07.2015, класифікаційне свідоцтво №104-1-01240-14, довідку про те, що судно "Заправщик-7" не перебуває у заставі та під арештом, витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, фото судна "Заправщик-7", копію паспорта та ідентифікаційного коду, платіжних документів щодо сплати збору за адміністративні послуги.                               
На підставі даних документів та листа-погодження голови комісії з реорганізації Укрморрічінспекції від 26.08.2015 №3039-01/05.2/45-15 капітаном порту Херсонської філії "Адміністрація морський порт України" в Державному судновому реєстрі України 01.09.2015 здійснено запис №668 про реєстрацію судна "Заправщик-7" за ОСОБА_2 .
Підставою для виключення судна "Заправщик-7" з Державного суднового реєстру України 12.06.2015 та реєстрації цього судна 01.09.2015 за ОСОБА_2 була ухвала Комсомольського районного суду від 23.03.2015 по справі №667/1617/15-ц про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 та ТОВ "Фірма "ВІК".
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 07.07.2015, яку залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.09.2015, ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2015 скасовано.
Таким чином було скасовано підставу для виключення судна "Заправщик-7" з Державного суднового реєстру України 12.06.2015 та реєстрації цього судна 01.09.2015 за ОСОБА_2 .
У вересні 2015 року капітан порту Херсонської філії "Адміністрація морський порт України" та Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті були повідомлені про скасування ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона, тобто після того, як відбулася реєстрація судна "Заправщик-7" за ОСОБА_2 .
Оскільки за наслідками повідомлення про скасування незаконно проведеної перереєстрації суден жодних дій відповідачами вчинено не було, ОСОБА_5 звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що був співвласником ТОВ «Фірма «ВІК». На підставі поданої заяви вийшов із учасників товариства, однак ТОВ «Фірма «ВІК» не виплатило його частку в статутному капіталі товариства. ТОВ «Фірма «ВІК» мало у власності плавзасоби « Александр Житник » та «Заправщик-7», які в подальшому, на підставі судового рішення були перереєстровані на ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Вважає, що перереєстрація суден « Александр Житник » та «Заправщик-7» з ТОВ «Фірма «ВІК» на ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є незаконною, оскільки судові рішення, які послугували підставою для здійснення такої перереєстрації, скасовано.
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 позов задоволено частково.
Скасовано в Державному судновому реєстрі України запис №668 від 01.09.2015 про реєстрацію судна "Заправщик-7" за ОСОБА_2 .
В решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що належним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 є скасування в Державному судновому реєстрі України запису від 01.09.2015 №668 про реєстрацію судна "Заправщик-7" за ОСОБА_2 .
При цьому суд виходив з того, що позивачем обрано не правильний спосіб захисту порушених прав, оскільки питання про скасування записів про реєстрацію судна відноситься до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень. Водночас, ні Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, ні Державною службою України з безпеки на транспорті не приймалося рішення про відмову у скасуванні в Державному судновому реєстрі запису про реєстрацію судна "Заправщик-7" з ТОВ "Фірма "ВІК" на ОСОБА_2 . 
Крім того, Порядком №1069 не передбачено "перереєстрації" судна, а визначено порядок виключення судна з Державного суднового реєстру України і реєстрацію судна в Державному судновому реєстрі України.       
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну службу з безпеки на транспорті виключити судно "Заправщик-7" з Державного суднового реєстру України, зареєструвати судно "Заправщик-7" на ТОВ "Фірма "ВІК", припинити запис про реєстрацію судна "Заправщик-7" на ОСОБА_2 , суд виходив з того, що будь-які зміни до Державного суднового реєстру України можуть бути внесені виключно на підставі звернення власника, за яким зареєстровано право власності на відповідне судно, а тому суд не може зобов`язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті, ні Державну службу України з безпеки на транспорті виключити з Державного суднового реєстру України судно "Заправщик-7" та зареєструвати це судно на ТОВ "Фірма "ВІК" без звернення власника.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про заборону капітану порту Херсонської філії "Адміністрація морських портів України" видавати свідоцтво про право плавання судна під Державним прапором України (судновий патент) і свідоцтво про право власності на судно "Заправщик-7" ОСОБА_2 , суд виходив з того, що за правилами КАС України,  звернення особи до суду має на меті захист від порушень рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень її прав, свобод або інтересів.
Водночас, позивачем не оскаржуються жодні дії, бездіяльність чи рішення капітана порту Херсонської філії "Адміністрація морських портів України" тобто, не вказується про порушення капітаном порту Херсонської філії "Адміністрація морських портів України" прав, свобод чи інтересів позивача.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, апеляційний суд виходи з того, що  запис в Державному судновому реєстрі України №668 від 01.09.2015 про реєстрацію судна "Заправщик-7" за ОСОБА_2 на момент розгляду справи є помилковим та не відповідає дійсному стану речей після скасування ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2015 по справі №667/1617/15-ц та може вважатись порушенням вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав та основоположних свобод людини, так як порушує принцип мирного володіння майном ТОВ "Фірма "ВІК", втручання у право власності здійснено не на підставі закону, не забезпечує «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи, крім того, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Водночас, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вказані правовідносини не можуть вважатись порушенням прав за законних інтересів позивача, який на момент розгляду справи не є засновником або уповноваженим представником ТОВ «Фірма «ВІК», а реєстрація за ОСОБА_2 теплоходу «Заправщик-7», жодним чином не впливає, а ні на права та законні інтереси ОСОБА_1 , а ні на розгляд господарської справи №923/1453/14 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фірма «ВІК»   (справа) про стягнення вартості частини майна товариства пропорційно внеску в статутному капіталі товариства.
З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на відсутність у рішенні суду апеляційної інстанції будь-яких обгрунтувань та доводів щодо наявності передбачених процесуальним законодавством підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Крім того, посилався на помилковість висновків апеляційного суду щодо відсутності порушення його законних прав та інтересів.
Зокрема, посилався на те, що після його виходу із учасників ТОВ «Фірма «ВІК» у товариства існує обов`язок щодо сплати йому вартості частини майна пропорційно його частці у статутному капіталі товариства, водночас вказаного обов`язку товариством виконано не було, в той же час товариством виконуються інші зобов`язання, які виникли пізніше і за якими передається майно товариства.
Вказане, на думку позивача, свідчить про явне порушення його законних прав та інтересів, що виражається в ухиленні від виконання зобов`язань перед ним та добровільному виконанні зобов`язань перед іншими учасниками товариства всупереч інтересам самого товариства та у спосіб, який у подальшому визнається незаконним.
Також посилався на помилковість висновків апеляційного суду щодо відсутності впливу реєстрації за ОСОБА_2 теплоходу «Заправщик-7» на його права та законні інтереси, як і на розгляд господарської справи, оскільки частина майна підприємства не обмежується грошовою вимогою та, у випадку задоволення позову у господарському процесі, може бути задоволена за рахунок майна підприємства.
Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Розглядаючи справу та приймаючи рішення по суті позовних вимог суди вважали, що між сторонами існує публічно-правовий спір, у зв`язку з чим розгляд даної справи слід здійснювати за правилами адміністративного судочинства.
З такими висновками суддів колегія не погоджується з огляду на наступне.
Так, відповідно до частини другої   статті 2 КАС України   (у редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності   Конституцією   чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 7 частини першої   статті 3 КАС України   суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно із частиною другою   статті 4 КАС України   юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких   законом   установлений інший порядок судового вирішення.
Пунктом 1 частини другої   статті 17 КАС України   визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017р.), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.
Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та інших Велика Палата дійшла наступних висновків:
«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час   здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких   законом   установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений   законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії   суб`єктів владних повноважень.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.». 
Крім того, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.                                                                  
Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).
Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не враховувати запропонований підхід під час вирішення цієї справи. 
Спір у справі, що розглядається, виник у зв`язку з невжиттям відповідачами заходів зі скасування реєстрації судна "Заправщик-7" з ТОВ "Фірма "ВІК" на ОСОБА_2 та судна «Александр Житник» з ТОВ «Фірма «ВІК» на ОСОБА_3  яка була здійснена на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона по справі №667/1617/15-ц, в Державному судновому реєстрі України та припинення реєстрації зазначених суден за вказаними особами.
При цьому, з висловлених позивачем в ході розгляду справи мотивів звернення до суду вбачається, що порушення своїх прав у спірних правовідносинах, позивач фактично обгрунтовує ухиленням ТОВ «Фірма «ВІК» від виконання свого обов`язку щодо сплати йому вартості частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі товариства, як колишньому співзасновнику товариства, шляхом передачі майна товариства своїм засновникам у власність та намаганням у подальшому ускладнити або зробити неможливим виплату позивачу його частки у статутному капіталі товариства шляхом доведення товариства до банкрутства.
Позивач наголошував на тому, що наявне у товариства майно є об`єктом дослідження призначеної експертизи  у господарському процесі та кримінальному провадженні, а також речовими доказами у кримінальному провадженні та у випадку невиплати ТОВ Фірма «ВІК» позивачу його частки може бути передане йому для розрахунку.
Таким чином, фактично, спір у даній справі стосується наявності майнових вимог позивача до ТОВ «Фірма «ВІК» щодо виплати йому частки у статутному капіталі. При цьому, скасування в Державному судновому реєстрі України спірних записів, на думку позивача, дозволить повернути майно підприємству для задоволення в подальшому його вимог та вимог інших стягувачів та кредиторів товариства, що свідчить про майновий характер спірних правовідносин. 
Згідно з частиною 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Зміст заявлених у цій справі позовних вимог та доводи, якими учасники справи обгрунтовують свої вимоги та заперечення, свідчать про наявність між ОСОБА_1 та ТОВ «Фірма «ВІК» спору, що виник з корпоративних відносин, щодо виконання товариством обов`язку перед засновником, який вийшов з товариства, щодо сплати належної йому частки у статутному капіталі товариства.
При цьому, у постанові від 05.12.2018р. (справа №757/1660/17-ц) Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок, відповідно до якого «… розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним   до відповідного державного реєстру   на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.».
Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір має вирішуватись в порядку господарського судочинства.
Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. 
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
З огляду на зазначене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
Відповідно до статті 239 КАС України позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. 
Керуючись ст. 238, 239, 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу   ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 - скасувати.
Провадження у справі №821/79/16 за позовом ОСОБА_1 до   Капітану порту Херсонської філії "Адміністрація морський порт України", Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому   транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ВІК", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити певні дії,   - закрити.
Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови позивач вправі звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук