Ухвала
іменем України
17 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 685/1451/20
провадження № 51-4660 зно 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року, ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року та ухвали колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року в порядку п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2021  року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2006  року відмовлено.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу місцевого суду повернуто особі, яка її подала, на підставі ст. ст. 395, 399 КПК України.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду
від 25 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 не було.
Наразі ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою, у вступній частині якої вказує про перегляд ухвали колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року в порядку п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України. При цьому в прохальній частині заяви ОСОБА_4 , формально посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 459, ч. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 467 КПК України, просить скасувати ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року та ухвалу колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року та передати справу про перегляд вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2006  року на новий розгляд до Білогірського районного суду Хмельницької області. 
Так, ОСОБА_4 вказує на те, що Білогірський районний суд Хмельницької області 13 травня 2021 року розглянув його заяву про перегляд вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2006  року за його участю. Однак, в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину ухвали місцевого суду, а 18 травня 2021 року складено її повний текст. У зв`язку з недостатнім фінансуванням, про що йому було повідомлено після закінчення судового засідання, суд вимог ч. 7 ст. 376 КПК України виконати не міг. Поштою йому надіслано повний текст ухвали лише 11 серпня 2021 року. 
З посиланням на ч. 3 ст. 395 КК України ОСОБА_4 зазначає, що строк на апеляційне оскарження повинен обчислюватися з дня отримання скаржником копії оскаржуваного судового рішення. Як зазначає скаржник, під час оголошення повного тексту ухвали 18 травня 2021 року, його присутність в судовому засіданні не була обов`язковою. Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, на думку ОСОБА_4 , строк оскарження належить обчислювати не з 13 травня 2021 року, а 11 серпня 2021 року.
Перевіривши матеріали провадження за заявою  ОСОБА_4 колегія суддів дійшла висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 2 ст. 459 КПК України визначено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3)  скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що нововиявленими обставинами є виявлені після завершення розгляду кримінального провадження в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Однак, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_4 , подана ним заява не містить жодних посилань на обставини, які би не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення та підтверджували наявність нововиявлених обставин з огляду на положення ст.  459 КПК України.
Наведені ОСОБА_4 у заяві доводи зводяться лише до його незгоди з вищевказаними рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій, що не відноситься до предмета перевірки судових рішень за нововиявленими обставинами. 
Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Звернення ж до касаційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішень в тому числі й судів нижчих інстанції, зокрема ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року не передбачено положеннями ст. 463 КПК України.
За змістом ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.
Відповідно ж до висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19), положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами або виключного провадження та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
З огляду на викладене, слід відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаних ним судових рішень.
Керуючись ст. 464 КПК України, Суд
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за заявою  ОСОБА_4 про перегляд ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області 
від 13 травня 2021 року, ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року та ухвали колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року в порядку п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                              ОСОБА_3