ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1867/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:  
головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.
          
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі 
апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на ухвалу господарського суду Одеської області від 12.07.2021, суддя в І інстанції  Степанова Л.В., повний текст якої складено 12.07.2021 в м. Одесі (про повернення заяви)
у справі № 916/1867/21
за позовом: заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Державної аудиторської служби України в особі Державного агентства автомобільних доріг України 
до відповідачів:      
1.          Служби автомобільних доріг в Одеській області
2.          Товариства з обмеженою відповідальністю “СК АВТОСТРОЙ” 
про   визнання тендерної документації такою, що не відповідає вимогам закону, визнання незаконним та скасування рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору та додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Південного офісу Державної аудиторської служби України та в особі Державного агентства автомобільних доріг України до Служби автомобільних доріг в Одеській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ», в якому просив суд:
- визнати тендерну документацію, яка затверджена рішенням тендерного комітету Служби автомобільних доріг в Одеській області від 20.02.2020, на закупівлю UA-2020-02-21-002035-а такою, що не відповідає вимогам Закону України  «Про публічні закупівлі»;
- визнати незаконним та скасувати рішення Тендерного комітету про намір укласти договір про закупівлю від 09.04.2020 № 4, викладене у протоколі, про намір укласти договір про закупівлю та про визнання переможцем за результатами аукціону TOB  «СК  АВТОСТРОЙ», його відповідність вимогам замовника та укладення договору про закупівлю;
- визнати недійсним договір №3У/20 від 29.04.2020р. на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, укладений між Службою автомобільних доріг в Одеській області та TOB  «СК  АВТОСТРОЙ», щодо експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний - /М-14/ з під`їздами, км 3+450 -км 28+145 (Обхід м. Одеси);
- визнати недійсною додаткову угоду від 15.01.2021р. №5 до договору №3У/20 від 29.04.2020р. щодо експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний - /М-14/ з під`їздами, км 3+450 - км 28+145 (Обхід м. Одеси).
В обґрунтування пред`явлених вимог прокурор посилався на те, що вивченням тендерної документації на закупівлю UA-2020-02-21- 002035-a та тендерної пропозиції переможця встановлені порушення вимог ст. ст. 16, 21, 22, 30 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІП (чинного на час проведення закупівлі та укладання договору, додаткової угоди), ст. 7 Бюджетного кодексу України як у тендерній документації, так і при оцінці тендерної пропозиції переможця на відповідність кваліфікаційним критеріям. Вказане свідчить про недійсність як самої процедури закупівлі, так і її результатів - визначення переможцем закупівлі Товариства.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.07.2021 позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків.
При цьому в ухвалі місцевого господарського суду з посиланням на п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, зазначено, що заступником керівника Одеської обласної прокуратури були надані описи вкладення від 29.06.2021р., однак вказані описи вкладення не містять номерів поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданим документами з описом вкладення відповідачам.
На виконання вимог зазначеної ухвали, заступник керівника Одеської обласної прокуратури 07.07.2020 (вх. №18230/21) звернувся до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви, до якої надав докази направлення Службі автомобільних доріг в Одеській області та ТОВ «СК АВТОСТРОЙ» позовної заяви та доданих до неї документів, а саме описи вкладення від 29.06.2021р.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.07.2021 позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Державної аудиторської служби України в особі Державного агентства автомобільних доріг України до відповідачів Служби автомобільних доріг в Одеській області та ТОВ “СК АВТОСТРОЙ” про визнання тендерної документації такою, що не відповідає вимогам закону, визнання незаконним та скасування рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору та додаткової угоди повернуто заявнику на підставі частини 4 ст. 174 ГПК України. 
Вказана ухвала мотивована тим, що додані до заяви про усунення недоліків описи вкладення від 29.06.2021р. є тими самими описами вкладення від 29.06.2021р., що були додані до позовної заяви та на підставі якого було залишено позовну заяву без руху з дописаними на них номерами поштового відправлення. Враховуючи викладене, додані до заяви про усунення недоліків описи вкладення від 29.06.2021р. не є доказами направлення відповідачам копії позовної заяви з доданими до неї документами.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Підставами для скасування оскаржуваної ухвали прокурор зазначає порушення норм ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 4, 53, п. 4 ч. 5 ст. 164, 174, 234, 236 ГПК України. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що з метою усунення недоліків позовної заяви прокурором суду першої інстанції надано наявні в обласній прокуратурі оригінали: реєстрів з чеком про направлення позову з додатками (вага кожного поштового відправлення 1 кг 690 гр.) учасникам справи з відбитком календарного штемпеля та підписом працівника поштового зв`язку; описів вкладення до позовної заяви щодо направлення позову учасникам судового процесу, із зазначенням на них номерів виправлень згідно реєстру та з відбитком календарного штемпеля й підписом працівника поштового зв`язку. Крім того, прокурором надано дані Укрпошти, які перебувають в загальному доступі, а саме трекінг за номерами відправлень позову з додатками учасникам процесу із даними про отримання відповідачами поштових відправлень 0500399931218 та 0500399933326 відповідно. 
Прокурор зазначає, що направлення позову  з додатками сторонам по справі та господарському суду Одеської області здійснено працівником поштового зв`язку у один період, що підтверджується чеками (операції по направленню проведено 29.06.2021 о 16:03:42 та о 16:03:46). Саме працівник пошти вкладав відповідні документи до конвертів та запечатав конверти. Таким чином, працівником поштового зв`язку помилково 29.06.2021 вкладено до конверту про направлення позову з додатками до суду описи вкладення до поштових відправлень сторонам без відповідних позначок.
Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Предметом апеляційного розгляду є наявність підстав для повернення позовної заяви до якої додані описи вкладення без номеру поштового відправлення.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.
У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" також зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначені в ГПК України вимоги щодо пред`явлення позову.
Невиконання ж заявником визначених чинним законодавством вимог наділяє суд правом залишити позовну заяву без руху, повернути позовну заяву заявнику.
Частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Частиною 1 статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
За змістом частин 6, 7 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.
Відповідно до пункту 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
З наведеного вбачається, що звертаючись до суду із позовом, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог Господарського процесуального кодексу України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.
З матеріалів справи вбачається, що залишаючи позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури без руху, суд першої інстанції  вказав на те, що надані заступником керівника Одеської обласної прокуратури описи вкладення від 29.06.2021р. не містять номерів поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданим документами з описом вкладення відповідачам.
У свою чергу, повертаючи позовну заяву суд першої інстанції наголосив на тому, що додані до заяви про усунення недоліків описи вкладення від 29.06.2021р. є тими самими описами вкладення від 29.06.2021р., що були додані до позовної заяви та на підставі якого було залишено позовну заяву без руху з дописаними на них номерами поштового відправлення. Враховуючи викладене, додані до заяви про усунення недоліків описи вкладення від 29.06.2021р. не є доказами направлення відповідачам копії позовної заяви з доданими до неї документами.
Отже, прокурор фактично не виконав вимоги ухвали господарського суду Одеської області від 01.07.2021 у справі № 916/1867/21, а тому суд з дотриманням положень статті 174 ГПК України постановив ухвалу від 12.07.2021, якою повернув позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури.
Колегія суддів  зауважує, що оскільки позивачем додано описи вкладення у цінний лист, які не відповідають вимогам пункту 61 Правил, суд попередньої інстанції вірно вказав на те, що вони не можуть бути взяті до уваги як належні та допустимі докази надсилання копії позовної заяви відповідачам. Тобто, без виконання усіх вимог щодо порядку надсилання позовної заяви, господарський суд Одеської області був позбавлений можливості визнати належним надіслання відповідної копії заяви відповідачам. 
Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/28408/15, від 26.03.2020 у справі № 910/9962/16, від 24.12.2020 у справі № 916/2110/20.
Твердження прокурора про те, що суд першої інстанції не надав повної оцінки всім доказам поштового направлення є безпідставними, оскільки як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд дослідив поштові описи та надав їм відповідну оцінку. 
Також судова колегія вказує, що наданий позивачем фіскальний чек від 29.06.2021 не є належним доказом направлення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення.
Колегія суддів вважає, що доводи скаржника стосовно того, що пункт 61 Правил покладає обов`язок зазначення номеру поштового відправлення на описі на працівника поштового зв`язку, а не на прокурора, не спростовує того факту, що сам прокурор мав змогу перевірити належне виконання вимог вказаного пункту Правил. Крім того, посилання на невиконання працівником поштового зв`язку обов`язку щодо зазначення номеру поштового відправлення не доводить факту надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам. 
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи скаржника не спростовують висновків суду попередньої інстанції, зводяться до власної оцінки доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги унормовані статтею 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не припустився порушення або неправильного застосування норм процесуального права, отже, оскаржувана окрема ухвала скасуванню або зміні не підлягає. 
З огляду на зазначене апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення оскаржуваної ухвали без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку  ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 2270 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 12 липня 2021 у справі                № 916/1867/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повна постанова складена 18.10.2021р.

Головуючий  суддя:                                                               Бєляновський В.В.

 Судді:                                                                                      Богатир К.В.

                                                                                                  Філінюк І.Г.