Справа № 125/1439/21 
Провадження № 33/801/825/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Єрмічова В. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Глушка Олега Івановича на постанову Барського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222450 від 16.08.2021 року того ж дня о 01 год. 40 хв. по вул. Європейська в м. Бар ОСОБА_1  керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження оглядів на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Alcotest 6810 та в медичному закладі «Барська ЦЛР» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Барського районного суду від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за частиною першою статті 130 КпАП України і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Глушко О.І., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що не погоджується з обставинами, викладеними в постанові суду, так як відсутні докази того, що ОСОБА_1 того дня керував транспортним засобом марки ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_1 , а відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У рішенні Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, пов`язаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов?язаний з моментом прийняття такої постанови.
Як вбачається із матеріалів справи, постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 винесена судом 20.09.2021, останній був присутній в судовому засіданні та знав про існування зазначеної постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подана представником ОСОБА_1 – адвокатом Глушком О.І. 05.10.2021, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, який закінчився 29.09.2021 року (робочий день).
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Мельник проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Звертаючись із апеляційною скаргою поза процесуальними строками встановленими законом, заявником цієї скарги не надано доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови суду першої інстанції у встановлений законом строк.
Враховуючи те, що скаржником не подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, відповідно до вимог статті 294 КУпАП.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому частиною третьою статті 294 КУпАП та подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Глушка Олега Івановича на постанову Барського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 року повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
       Суддя С. Г. Копаничук