ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» листопада 2021 року м. Херсон

Справа № 766/10182/21 
Провадження № 22-ц/819/1842/21 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя – доповідач)	Кузнєцової О.А.	
суддів:	Вейтас І.В.,	
  	Семиженка Г.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 16 липня 2021 року у справі за заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, 

В С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зокрема апелянтом зазначається, що судом першої інстанції не повно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а саме те, що особову картку ОСОБА_2 було передано ЖРЕО до даного відділу. У 2020 році їй було видано даним відділом довідку про зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 і серед них зазначено ОСОБА_2 . На підтвердження зазначеного апелянт додала до апеляційної скарги копію особової картки ОСОБА_2 та відповідної довідки.
Письмових відзивів (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.
Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України, зазначаючи, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2 . 
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.   
За загальним правилом частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Разом з тим частиною 9 ст.165 ЦПК України, яка є спеціальною у даних правовідносинах, встановлено що, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Аналіз зазначених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що приписи ч.9 ст.165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст.162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).
Частинами 4-9 ст. 165 ЦПК України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.
Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місце знаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.
Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.
У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2021 року судом першої інстанції, у відповідності до вищезазначених норм процесуального права, було здійснено запит до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради для надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Із відповіді Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 09 липня 2021 року вбачається, що підтвердити/спростувати інформацію щодо місця реєстрації запитуваної особи за вказаною адресою неможливо, оскільки відсутня особова картка із питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (а.с.15).
Тобто, інформація у наведеній вище відповіді не містить достовірних відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, а тому суд був позбавлений можливості передати заяву за підсудністю.
Таким чином, суд правомірно відмовив у видачі судового наказу, відповідно до приписів  ч. 9 ст. 165 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернувся до компетентних органів із запитом про місце реєстрації (перебування) боржника ОСОБА_2 суперечать встановленим обставинам справи.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що заявнику достовірно відоме зареєстроване місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , то колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 166  ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Тобто, в даному випадку законодавцем встановлено, що стягувач (встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника) не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу  або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.
Також, апеляційним судом враховується і те, що без встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, суд був позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 ЦПК України, щодо надсилання судового наказу боржнику, що в свою чергу призвело б до неможливості набрання судовим наказом законної сили (ч. 1 ст. 172 ЦПК України).
Враховуючи зазначене, висновок  суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки  норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                      О.А. Кузнєцова  

   Судді:                                                              І.В.Вейтас

                         Г.В.Семиженко