ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1942/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 р. (суддя Черниш О.А.) в справі  № 340/1942/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп», про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп», про визнання протиправними  та скасування постанов, винесених в рамках виконавчого провадження № 64591779: про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2021 р., про стягнення з боржника суми основної винагороди від 22.02.2021 р., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.02.2021 р., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.04.2021 р.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 р.  позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №64591779 від 22.02.2021 року; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва  Клименка Р.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.02.2021 року, винесену у виконавчому провадженні ВП №64591779; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.02.2021 року, винесену у виконавчому провадженні ВП №64591779; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва  Клименка Р.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.04.2021 року, винесену у виконавчому провадженні ВП №64591779; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В.  про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.04.2021 року, винесену у виконавчому провадженні ВП №64591779.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про відкриття виконавчого провадження із порушенням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в частині прийняття до виконання виконавчого документу не за місцем проживання боржника. Також зазначає, що стягувач  наділений правом вибору місця виконання рішення, а законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження. Посилається в цьому питанні на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 09.12.2020 р. в справі № 460/3537/20.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач уклала з ПАТ «Терра Банк» кредитний договір №138455 від 28.12.2012 року.
У зв`язку з простроченням платежів за цим договором приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.02.2021 року вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №138455 від 28.12.2012 року, укладеним з ПАТ «Терра Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №1/08 від 14.08.2013 року є ТОВ «Трансмед-Трейд», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі угоди про заміну сторони у договорі відступлення права вимоги за кредитними договорами б/н від 26.02.2014 року є ТОВ «ВВС-Факторинг», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №4/09 від 04.09.2014 року є ТОВ  «Фінансова компанія «Смарт груп»,    правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №17/11.17 від 17.11.2017 року є ТОВ «Фінансова компанія «Фактор груп» (стягувач). Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, складає 47434,98 грн. Нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі за №20125. 
Вказаний виконавчий документ у лютому 2021 року пред`явлений представником стягувача ТОВ «ФК «Фактор груп» для виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. разом із відповідною заявою від 15.02.2021 року, в якій стягувач вказав дві адреси боржника ОСОБА_1 , а саме адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 , а також адресу місця проживання: АДРЕСА_2 .
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 22.02.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64591779 з виконання виконавчого напису №20125 від 03.02.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «ФК «Фактор груп» заборгованості у розмірі 47434,98 грн.   
У цьому виконавчому провадженні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. 22.02.2021 року виніс також постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
Згодом приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. виніс постанови від 12.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якими звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у відділі освіти, молоді та спорту Соколівської сільської ради та у Подільській районній у місті Кропивницькому територіальній виборчій комісії Кіровоградської області. 
Постанови приватного виконавця направлені боржнику разом з супровідними листами на  обидві поштові адреси.
Оскільки дійсне місце проживання боржника ОСОБА_1 не належить до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. здійснює діяльність, суд першої інстанції вважав, що відповідач, прийнявши до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами його виконавчого округу, порушив норми частини 2  статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»  та частини 2  статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»  щодо територіальних меж діяльності приватного виконавця.
Відповідно, суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2021 року є незаконною, оскільки приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами його виконавчого округу, за відсутності документів, які б підтверджували, що адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія виконавчого округу приватного виконавця, тому скасував  постанову. 
Оскільки відповідач не мав повноважень на вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №20125 від 03.02.2021 року, суд першої інстанції також визнав протиправними та скасував спірні постанови від 22.02.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також від 12.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесені в межах виконавчого провадження ВП №64591779.
Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В.  постановою від 22.02.2021 р. відкрите виконавче провадження № 64591779 про примусове виконання виконавчого напису № 20125, виданого 03.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1  на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фактор груп» заборгованості в розмірі 47 434,98 грн.
У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена  адреса боржника – АДРЕСА_2 . 
Місцем реєстрації ОСОБА_1 з 19.01.2017 р. є наступна адреса:   АДРЕСА_3 , до цього - АДРЕСА_1 .
Також у виконавчому провадженні № 64591779 приватним виконавцем винесено постанови:  від 22.02.2021 р. про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 12.04.2021 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якими звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у відділі освіти, молоді та спорту Соколівської сільської ради та у Подільській районній у місті Кропивницькому територіальній виборчій комісії Кіровоградської області. 
Спірним в цій справі є питання правомірності місця здійснення виконавчих дій.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є  Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»  (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 р.
Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
До обов`язків виконавця належить  здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18).
За приписами частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. № 1403-VIII (далі – Закон № 1403-VIII).
Відповідно до частин першої та другої  статті  25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до  Закону України "Про виконавче провадження"  знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Таким чином, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах виконавчого округу, в якому такий приватний виконавець здійснює діяльність.
В цьому випадку, оскільки боржником є фізична особа, місцем виконання виконавчого напису є  місце проживання, перебування боржника.
При цьому суд зазначає, що приписи частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII стосовно можливості прийняття  приватним виконавцем виконавчих документів за місцезнаходженням майна боржника стосуються виконавчих документів, боржником в яких є юридична особа.
Судом встановлено, у виконавчому документі, на підставі якого відкрите виконавче провадження, (виконавчому написі) зазначено дві адреси боржника: адреса реєстрації, яка знаходиться в межах Кіровоградської області, та адреса проживання, яка знаходиться у м. Києві.
У заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначено дві адреси боржника.
У доданих стягувачем до заяви про примусове виконання документах (заява ОСОБА_1 про надання кредиту, інші документи щодо кредитування)  зазначено місце фактичного проживання ОСОБА_1 , яке співпадає з місцем реєстрації та знаходиться в Кіровоградській області.  
Зважаючи на те, що у виконавчому документі зазначено місце реєстрації фізичної особи – боржника, яке знаходиться на території Кіровоградської області, тобто не в межах виконавчого округу, в якому здійснює діяльність відповідач як приватний виконавець, приватний виконавець не мав підстав для прийняття виконавчого документу до виконання через те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, та  відкривати виконавче провадження.
Відповідно, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність постанови від 22.02.2020 р. про відкриття виконавчого провадження №  64591779.
В цьому випадку виконавець мав повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено пунктом 10 частини   4 статті 4 Закону №  1404-VIII, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.  
Доводи апелянта про зазначення у виконавчому документі як місця реєстрації боржника, яке знаходиться в Кіровоградській області, так й місця фактичного проживання – м. Київ, тобто місце проживання боржника  знаходиться в межах виконавчого округу міста  Києва, суд визнає необґрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, визначає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-IV (далі – Закон № 1382-IV), відповідно до статті 3 якого місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Статтею 6 Закону № 1382-IV встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Тобто, саме зареєстроване місце проживання фізичної особи повинно вважатися місцем проживання для цілей визначення місця виконання рішення.
Посилання відповідача на те, що  стягувач  наділений правом вибору місця виконання рішення, а законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі  порушено вимоги Закону № 1404-VIII в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання. 
З цього питання суд вважає за необхідне звернути увагу на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (в редакції наказу Мін`юсту від 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802, (далі – Інструкція № 512/5)  як нормативно-правового акту, який розроблений відповідно до  Закону України  «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року  № 1404-VIII  «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Так, абзацами 10-11 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).
У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.
В цьому випадку виконавчий напис як виконавчий документ містив дві адреси боржника, а стягувачем пред`явлено виконавчий документ  за нібито місцем проживання/перебування фізичної особи – боржника, яке відрізняється від зазначеної у виконавчому написі адреси зареєстрованого місця проживання такої фізичної особи.   
Відповідно, стягувач на виконання приведених вимог Інструкції № 512/5 мав додати до заяви про примусове виконання рішення документ/копію документа, який підтверджує, що  адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія виконавчого округу приватного виконавця.
Враховуючи не надання таких документів, виконавець мав повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, як це передбачено пунктом 10 частини   4 статті 4 Закону №  1404-VIII.  
Такий висновок відповідає правозастосуванню, викладеному Верховним Судом  у постановах  від 30.04.2020 року у справі №580/3311/19, від 29.01.2021 року у справі №160/12729/19, а також в постанові Верховного Суду у складі  судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 15.07.2021 р. в справі № 380/9335/20  та враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд не приймає посилання апелянта на висновки,  викладені Верховним Судом в постанові від 09.12.2020 р. в справі № 460/3537/20, які полягають у тому, що на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника, а відповідальність за вчинення виконавчого напису відповідно до вимог Глави 16 розділу II Порядку №    296/5 несе нотаріус, як особа, яка вчиняє виконавчий напис, оскільки така позиція суперечить позиції, викладеної саме  в постанові Верховного Суду у складі  судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 15.07.2021 р. в справі № 380/9335/20.
Таким чином, зважаючи на протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, є протиправними й постанови приватного виконавця, прийняті в межах цього виконавчого провадження, а саме від 22.02.2021 р. про стягнення з боржника основної винагороди, та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 12.04.2021 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якими звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у відділі освіти, молоді та спорту Соколівської сільської ради та у Подільській районній у місті Кропивницькому територіальній виборчій комісії Кіровоградської області. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 р. в справі  № 340/1942/21 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 р. в справі  № 340/1942/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп», про визнання протиправними та скасування постанов залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 15.11.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення)
          Повне судове рішення складено 15.11.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко