Номер провадження: 22-ц/813/11079/21 
Номер справи місцевого суду: 523/17806/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди.
Свою позицію позивач аргументував тим, що у жовтні 2020 року ОСББ «Надія 139» здійснювало заміну стояка електропостачання, після чого 08.10.2020 року позивач виявив, що у його квартирі відсутня електроенергія, хоча у сусідів по всьому під`їзду та на сходовій клітці світло було.
Позивач стверджує, що рішення правління ОСББ «Надія 139» від 22.06.2020 року про тимчасове не підключення боржників в електромережу до повного погашення боргу по СДПТ, вивезенню сміття, ліфту, резервного фонду є протиправним, оскільки відповідач не є енергопостачальником і не має жодних правових підстав та/або повноважень для від`єднання квартири від електропостачання, а будь-які дії відповідача, направлені на обмеження та/або позбавлення права користування власністю, є протиправними.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконання рішень, відображених у Протоколі №13 засідання членів правління ОСББ «Надія 139» від 22.06.2020 року, 01.07.2020 року між ОСББ «Надія 139» та ОСОБА_2 було укладено договір №5 на виконання робіт. Відповідно у період дії Договору ОСОБА_3 проводились роботи, передбачені предметом договору, для чого з метою дотримання безпеки проводились відключення у певних парадних будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт від 03.07.2020 року, 07.08.2020 року, 10.08.2020 року, 09.09.2020 року. Окремих актів щодо відключення/підключення квартири позивача не складалось. Належна позивачу квартира була підключена до мережі електропостачання разом з іншими квартирами у четвертому під`їзді.
Також відповідач зазначив, що оскаржуване рішення правління ОСББ було спрямоване на покращення рівня утримання багатоквартирного будинку (що є статутною діяльністю ОСББ), а визнання його недійсним може створити негативні наслідки для мешканців будинку. Та рішенням правління ОСББ від 30.10.2020 року, відображеному у протоколі №15, було скасовано пункт 3 рішення засідання членів правління ОСББ «Надія 139» від 22.06.2020 року, відображений у протоколі №13, щодо тимчасового не підключення боржників.
На відзив на позовну заяву позивачем надано відповідь на відзив, відповідно до якої стверджує, що твердження відповідача, про підключення належної позивачу квартири до мережі електропостачання разом з іншими квартирами у четвертому під`їзді не відповідає дійсності та спростовується листом ДТЕК Одеські електромережі від 23.10.2020, № 120/03-1635, а конструкції «недійсність рішення» та «скасування рішення», як за підставами, так і за своїми правовими наслідками сильно різняться. Наявність підстав для визнання рішення недійсним має встановлюватися судом на момент його прийняття. Тобто, недійсність рішення має існувати в момент його прийняття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 139) про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди - задоволено частково, постановлено:
визнати недійсним рішення правління ОСББ «Надія 139» від 22.06.2020р. про тимчасове не підключення боржників в електромережу до повного погашення боргу по СДПТ, вивезенню сміття, ліфту, резервного фонду;
визнати дії ОСББ «Надія 139» щодо відключення від мережі електропостачання квартири АДРЕСА_3 , незаконними;
стягнути з ОСББ «Надія 139» моральну шкоду 700 ,00 грн. на користь ОСОБА_1 ;
стягнути з ОСББ «Надія 139» судовий збір в сумі 840,80грн. на користь держави. 

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року було стягнуто з ОСББ «Надія 139» (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 139, ідентифікаційний код юридичної особи 40634979) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 , витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 3500 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаним рішенням 13 вересня 2021 року  ОСОБА_1  було подано апеляційну скаргу на вказане додаткове рішення, де їз посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права ставиться питання про його часткове скасування з подальшим ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСББ «Надія 139» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 6500 гривень.
При цьому посилаючись на те, що договором про надання правничої допомоги встановлено фіксовану суму гонорару у розмірі 10 000 гривень.
Обгрунтовуючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції було зазначено, що позивачем не було надано доказів сплати 10 000 витрат на правничу допомогу.
Однак, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторони надавати докази сплати витрат на правничу допомогу.
Вказує, що на виконання Договору про надання правової допомоги від 03.11.2020 року, №03-11/2020/1 позивачем сплачено 10000 гривень, копія меморіального ордеру надається.
Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові по справі №280/2635/20, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.
Крім цього, зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу можливе лише за наявності відповідно клопотання сторони.
    
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.08.2021 року апеляційну скаргу ОСББ "Надія 139" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, судом буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.
13 вересня 2021 року ОСББ "Надія 139" подано заяву, якою усунуто недоліки зазначені у вище вказаній ухвалі.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.09.2021 року провадження по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСББ "Надія 139" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди було відкрито.
Ухвалою від 17.09.2021 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.
У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.
Представник відповідача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 16 червня 2021 року розгляд справи було завершено та позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 139) про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди - задоволено частково.
Правничу допомогу ОСОБА_1 у справі надавав адвокат Устимчик Михайло Володимирович, що підтверджено ордером на надання правничої допомоги серія №1017683 від 17.11.2020 року і Договром про надання правової допомоги від 03.11.2020 року №03-11/2020/1. В п. 3.1 зазначеної угоди зазначено, що гонорар адвоката при наданні правової допомоги за даним договором встановлено в фіксованому розмірі та складає 10000 гривень.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Вивчивши матеріали цивільної справи і надані документи на підтвердження понесених судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Частиною першою ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).
Із матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору про надання правової допомоги від 03.11.2020 року, №03-11/2020/1 позивачем сплачено 10000 гривень, копія меморіального ордеру наявна в матеріалах справи.
Відповідачем ані суду першої, ані апеляційної інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надавалось.
Заяву про відшкодування судових витрат та відповідні докази (договір про надання правової допомоги, доручення, квитанції та розрахунок гонорару) було подано представником позивача у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Аналізуючи докази витрат на професійну правничу допомогу, надані заявником, їх співмірність із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим і підстав для його зменшення судом не встановлено.
За таких обставин додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу не може вважатись законним та обгрунтованим та підлягає скасуванню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу скасувати.
Постановити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з ОСББ «Надія 139» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 6500 гривень.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10.12.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду                                  О.В. Князюк

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова