Ухвала
 
28 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 623/3880/18
провадження № 61-16882ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, прийняту за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, щодо відмови ухвалити додаткове рішення                   у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє опікун ОСОБА_3 , третя особа - Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюма Харківської області, громадянин України, -                       є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України.
Виключено з актового запису № 161 від 17 травня 2018 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області - відомості про батька дитини - ОСОБА_6 , громадянина України.
Внесено зміни до актового запису № 161 від 17 травня 2018 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зазначивши                        у відомостях про батька дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України.
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 24 березня 2021 року про виправлення описки) у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення представника                                ОСОБА_1 - ОСОБА_7 відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року змінено. Мотивувальну частину ухвали викладено в редакції постанови апеляційного суду.
12 жовтня 2021 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,                         у якій просить скасувати ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, передати справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої та другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення вказана                            у пункті 20 частини першої статті 353 ЦПК України і не входить у визначений в пункті              2 частини першої статті 353 ЦПК України перелік ухвал, які можуть бути оскаржені                      в касаційному порядку.
Оскільки ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку окремо від рішення суду, касаційну скаргу на цю ухвалу та постанову Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, прийняту за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимогстатті 406 ЦПК України належить повернути скаржнику. 
Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, прийняту за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, щодо відмови ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє опікун ОСОБА_3 , третя особа - Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини повернути скаржнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук