Ухвала
 
26 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 665/580/20
провадження № 61-17331cк21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу урозмірі 90 573,76 грн.
 
Заочним рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року позов  ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 березня 2017 року в загальному розмірі 90 573,76 грн, яка складається з основної суми боргу у розмірі 81 600 грн, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2 394,34 грн та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 6 579,42 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 01 березня 2017 року у розмірі 600 дол. США, проценти за користування коштами в розмірі 210 дол. США та 3% річних в розмірі 73,2 дол.США, а всього 883,2 дол. США, що еквівалентно 23 587,79 грн за курсом НБУ на час ухвалення судового рішення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
20 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ціна позову у справі № 665/580/20 становить 90 573,76 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 665/580/20 є малозначною у силу вимог закону. 
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але оскаржена постанова підлягає касаційному оскарженню, як така, що стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявність оригіналу боргової розписки у позивача свідчить про те, що боргове зобов`язання відповідачем не виконане і позика не повернута, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 483/1953/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 707/2606/16-ц, від 02 вересня 2020 року у справі № 569/24347/18. З метою формування єдиної правозастосовчої практики ОСОБА_1 вважає, що оскаржена постанова апеляційного суду підлягає касаційному оскарженню, оскільки надані відповідачем розписки про повернення боргу не містять конкретно визначеної дати, за якою поверталися гроші (дата отримання позики 01 березня 2017 року), натомість розписки про часткове виконання боргових зобов`язань містять лише кінцеві дати: серпень 2017 року, 09 жовтня 2017 року та 28 жовтня 2017 року, проте не містять дати за якою ж саме розпискою вони поверталися, чи за розпискою, датованою 01 березня 2017 року чи можливо за іншою. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                         В. І. Крат
 
                                                                                                                   І. О. Дундар 
 
                                                                                                   Є. В. Краснощоков