Постанова
Іменем України
 
06 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 225/5183/19-ц
провадження № 61-10996св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - музична школа імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1                   на рішення Дзержинського міського суду Донецької області                        від 17 грудня 2020 року у складі судді Соляник А. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Мірути О. А., Тимченко О. О.,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом                     до музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Позовну заяву мотивовано тим, що з 24 січня 1985 року вона була прийнята на посаду викладача по класу фортепіано у вечірню школу загальної музичної освіти м. Дзержинська Донецької області.
ОСОБА_1 зазначала, що школа неодноразово реформувалася, перейменовувалася і на день звернення із позовом мала назву музична школа імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області.
Стаж її роботи на педагогічної посаді становив 34 роки.
У 2006 році їй було встановлено кваліфікацію «викладач-спеціаліст                  9 розряду ЄТС». 
19 березня 2018 року присвоєний 11 розряд ЄТС, але відповідний запис в трудову книжку не внесений.
ОСОБА_1 зазначала, що до дисциплінарної відповідальності вона     не притягувалась, жодних скарг, щодо її робити на посаді викладача музичної школи не мала, неодноразово заохочувалась грамотами.
29 липня 2019 року їй було вручено трудову книжку та наказ від 19 квітня 2019 року № 39-к «Про звільнення викладача ОСОБА_1 », згідно                із яким вона звільнена за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовження цієї роботи за пунктом 3 частини першої                               статті 41 КЗпП України.
Підставами звільнення у наказі було зазначено доповідну голови комісії із службового розслідування ситуації на робочому місті ОСОБА_2              від 18 квітня 2019 року та акт комісії службового розслідування конфліктної ситуації на робочому місті від 10 квітня 2019 року.
ОСОБА_1 вважала наказ про звільнення необґрунтованим                        та незаконним.
Зазначала, що не вчиняла аморальних проступків, адміністрація музичної школи порушила встановлену законом процедуру звільнення, незаконно відмовила їй в ознайомленні з документами, якими обґрунтовувалося її звільнення.
При її звільненні відповідачем не було враховано бездоганну попередню роботу як викладача, автора сценаріїв, характеристику, грамоти                       та сертифікати, подяки, які, на думку ОСОБА_1 , підтверджують                  її професійну компетентність, громадську діяльність, відсутність будь-яких скарг чи зауважень до роботи протягом всього часу здійснення нею своїх посадових обов`язків, а також її передпенсійний вік.
Разом із тим ОСОБА_1 зазначала, що адміністрація відповідача відмовилась внести записи про підвищення кваліфікації та заохочення              у трудову книжку.
Вважала, що внаслідок порушення прав їй завдано моральну шкоду, яка полягає у емоційному потрясінні, що негативно відобразилось на стані              її здоров`я, у зв`язку із чим вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Все це принизило її честь, гідність і ділову репутацію суттєво порушили нормальні життєві зв`язки, перешкоджало здійсненню нею професійної діяльності. 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд: 
визнати наказ директора музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області від 19 квітня 2019 року № 39-к незаконним; 
поновити її на посаді викладача з класу фортепіано музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області; 
стягнути з музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області                    на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 квітня 2019 року; 
стягнути з музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області                   на її користь компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявними                          в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджено, що позивач, перебуваючи на посаді викладача музичної школи, вчинила аморальний поступок, не сумісний із продовженням цієї роботи, а тому наявні підстави для звільнення позивача з роботи                    на підставі пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Донецького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 17 грудня 2020 року залишено без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для звільнення позивача з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено, що позивач, перебуваючи на посаді викладача музичної школи, вчинила аморальний поступок, не сумісний із продовженням цієї роботи.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо проведення службового розслідування у комунальному підприємстві, установі та організації, висновки якого стали підставою для звільнення на підставі пункту 3 частини першої                                        статті 41 КЗпП України.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2021 року було поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 17 грудня 2020 року та постанови Донецького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року. Зменшено ОСОБА_1 суму судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги з 1 536,80 грн до 741,30 грн. Відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи                             № 225/5183/19-ц із Дзержинського міського суду Донецької області.
У серпні 2021 року справа № 225/5183/19-ц надійшла до Верховного Суду.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
24 січня 1985 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу викладачем           по класу фортепіано у вечірню школу загальної музичної освіти                      м. Дзержинська Донецької області, що підтверджено копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 12, 110, т. 1).
Школа неодноразово реформувалася, перейменовувалася, станом                  на день звернення ОСОБА_1 з позовом має назву музична школа імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області.
Стаж роботи ОСОБА_1 на педагогічній посаді становить 34 роки.
Згідно копії рішення атестаційної комісії музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 було встановлено кваліфікацію спеціаліст 11 розряд ЄТС (а. с.16-18, т. 1).
Відповідно до довідки музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області від 05 квітня 2019 року о 10.30 у школі стався конфлікт між викладачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , під час якого викладач ОСОБА_1 нанесла тілесні ушкодження викладачу ОСОБА_3 ,                а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забиття м`яких тканин голови, носу, точкову рану лівої вушної раковини (розірвання вуха сережкою) (а. с. 126-128, т. 1).
За фактом вчинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Торецьким відділенням поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості від 05 квітня 2019 року № 12019050220000381              на підставі частини першої статті 125 КК України (а. с. 170, т. 1).
Наказами по музичній школі було створено комісію та проведене службове розслідування конфліктної ситуації.
08 квітня 2019 року відбулися загальні збори трудового колективу                        з питань стану трудової дисципліни в музичній школі імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, виконання правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій викладачів та положень статуту школи. На зборах було встановлено, що причина конфлікту -                         це неприязні відносини між викладачами ОСОБА_1                                     та ОСОБА_3 . 
Конфліктні ситуації членів колективу з викладачем ОСОБА_1 виникали досить часто.
В цілях запобігання конфліктів, для ОСОБА_1 було створено максимально зручні умови для виконання посадових обов`язків. Виділено окремий клас для роботи, де не працюють інші викладачі, тому розклад індивідуальних занять викладача ОСОБА_1 було складено зручно для її роботи та не залежно від розкладу інших викладачів. Викладач ОСОБА_1 ніяких громадських обов`язків у час вільний від уроків не виконувала, не була членом профспілки. На звернення адміністрації музичної школи імені Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк щодо пояснення своїх дій, стосовно конфліктної ситуації, яка завершилась побиттям ОСОБА_3                       05 квітня 2019 року жодної відповіді не надала.
Відповідно до посадової інструкції викладача музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області ОСОБА_1 , затвердженої директором музичної школи від 03 вересня 2014 року, викладач, крім іншого, має наступні обов`язки: виконує правила внутрішнього трудового розпорядку, вимоги статуту та колективного договору; демонструє коректну та поважливу поведінку в стосунках з працівниками школи, колегами субординацію підпорядкування; стосунки з колегами будує на підставі принципів взаємодопомоги, гуманізму, визнає цінність викладача як особи, його прав на розвиток та прояву своїх здібностей; уникає участі у конфліктах, які можуть дискредитувати музичну школу, її колектив чи членів                         її колективу, а у разі коли не вдалося уникнути конфліктної ситуації веде себе у відповідності своїх посадових обов`язків; вирішуючи спірні питання не вдаватися до будь яких форм дискредитації колег, членів                 їх родин тощо; сприяє укріпленню доброї репутації школи та утримується від такої поведінки, яка змогла б нанести збиток цієї репутації                       (а. с. 129, т. 1).
Згідно акта про порушення трудової дисципліни та конфлікту                           на робочому місці між викладачами музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 05 квітня                     2019 року о 10:30 виник конфлікт між викладачами ОСОБА_1                    та ОСОБА_3 , який закінчився бійкою у приміщенні музичної школи на другому поверсі, з 10.30 до 11.30 було порушено режим роботи школи (а. с. 130, т. 1).
Викладач ОСОБА_1 відмовилась надати пояснення щодо конфлікту з викладачем ОСОБА_3 та бійки на робочому місці (а. с. 131, т. 1).
Згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 3292 травматичного відділення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на лікуванні у стаціонарі з 05 квітня 2019 року до 15 квітня 2019 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин волосистої частини голови, носу, точкова рана лівої вушної раковини (а. с. 174, т. 1).
Наказом директора музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області від 06 квітня 2019 року № 13-од було створено комісію зі службового розслідування конфлікту у складі: голови комісії члену профспілки музичної школи, викладача - ОСОБА_2 ; членів комісії: члена профспілки музичної школи, завідуюча відділенням загально-естетичного виховання - Овчииникова О. І. , члена профспілки музичної школи - голови комісії з соцстрахування викладача - ОСОБА_5 , члена профспілки музичної інколи - завідуюча відділом оркестрових інструментів ОСОБА_6 , голови профспілки музичної школи, викладача - Ярош О. М. (а. с. 132, т. 1).
Відповідно до копій актів від 06 квітня 2019 року та 10 квітня 2019 року було проведено службове розслідування по факту конфліктної ситуації, яка відбулася 05 квітня 2019 року приблизно о 10.30 - 10.40 (у робочий час). Під час службового розслідування були виявлені наступні факти:                зі слів вахтера ОСОБА_8 викладач ОСОБА_1 на питання викладача ОСОБА_3 , яке було звернене до вахтера, пролунала груба, галаслива реакція викладача ОСОБА_1 з викладацької кімнати. На галасливі крики в коридор вийшли заступник директора                з навчальної роботи Орєхова Т. В. та секретар ОСОБА_10 .                   Орехова Т. В. зробила зауваження та закликала викладачів              ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повернутися до своїх класів. При цьому ОСОБА_3 перша пішла у напрямку до сходів на другий поверх. Викладач ОСОБА_1 пішла за нею і теж повернула у напрямі другого поверху. Дуже скоро, стало чути крики про допомогу зі сторони сходин на другому поверсі. Першою на крики вибігла з класу № 26 викладач ОСОБА_12 , яка побачила, що біля її класу викладач ОСОБА_3 стояла нахилена до підлоги, а викладач ОСОБА_1 тріпала                         її за волосся обома руками. ОСОБА_12 кинулася їх рознімати,                    але з першого разу це не вдалося. І тільки з другої спроби вдалося відтягнути ОСОБА_1 від ОСОБА_3 . Далі на крики збіглися інші викладачі музичної школи: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , Орєхова Т. В. та ОСОБА_2 . 
Зі слів заступника директора з навчальної роботи Орехової Т. В. викладач ОСОБА_1 поводила себе агресивно. Кричала та махала руками, а викладач ОСОБА_3 була налякана, не могла розмовляти. Орєхова Т. В. викликала поліцію. 
Зі слів ОСОБА_13 , викладач ОСОБА_3 була бліда, мов стіна, волосся стирчало у різні боки. ОСОБА_13 запропонувала викликати швидку допомогу. З викладачами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вони відвели викладача ОСОБА_3 до її класу № 43. 
Зі слів викладача ОСОБА_6 у викладача ОСОБА_3 на одязі були видрані пучки волосся, вирвана золота сережка з вуха та подряпано ніс. 
Зі слів інших викладачів, викладач ОСОБА_1 потім спокійно займалася зі своїм учнем у класі № 27 та концертному залі. На прохання адміністрації школи пояснити цей інцидент викладач ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено акт від 05 квітня 2019 року. Потім викладач ОСОБА_1 прийшла з вимогою до адміністрації викликати швидку ( Орехова Т. В. викликала об 11 год.49 хв.) та поїхала у лікарню               о 12 год. 10 хв. (а. с. 148, 149, т. 1).
10 квітня 2019 року було прийнято протокол № 1 засідання комісії                    з службового розслідування конфліктної ситуації, що сталась 05 квітня 2019 року між викладачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на робочому місці в музичній школі імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області.
Комісія з розслідування конфліктної ситуації дійшла наступних висновків: 
причиною конфліктної ситуації 05 квітня 2019 року о 10.30 стало неприязне ставлення викладача ОСОБА_1 до викладача                   ОСОБА_3 ;
викладач ОСОБА_3 безпосередньо в контакт з викладачем ОСОБА_1 не вступала, а вела розмову з вахтером ОСОБА_8 ,                і цей факт визвав агресивну реакцію з боку ОСОБА_1 , яка знаходилася у викладацькій кімнаті і почула питання ОСОБА_3 ,               у формі крикливої лайки на адресу ОСОБА_3 ;
на вимогу заступника директора з навчально-виховної роботи                Орехової Т. В . ОСОБА_3 одразу пішла з першого поверху у бік сходів на другий поверх до концертного залу, де її чекала учениця;
ОСОБА_1 через невеликий проміжок часу покинула викладацьку кімнату і пішла теж у напрямку сходів на другий поверх, де наздогнала ОСОБА_3 і вчинила її побиття в коридорі другого поверху біля класу № 26;
побиття викладача ОСОБА_3 викладачем ОСОБА_1 привело  до нанесення ОСОБА_3 травм не пов`язаних з виконанням посадових обов`язків викладача на робочому місці, а саме: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин, волосистої частини голови, точкової рани лівої вушної раковини;
вчинок викладача ОСОБА_1 порушив вимоги до поведінки особи, яка виконує професійні функції пов`язані з виховною діяльністю; а саме: статті 54 Закону України «Про освіту», статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту», розділ 4 пунктів 4.7, 4.9 статуту музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області, пункту 3,2: а; г; д; г; ж,                                   пункту 3.3: а правил внутрішнього трудового розпорядку музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області, розділ 3 пункту 3.1 посадової інструкції викладача (а. с. 151-153, т. 1).
Наказом директором музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області Денисовою І. В. від 12 квітня 2019 року № 15-од у зв`язку                     із тимчасовою непрацездатністю викладача ОСОБА_1 було продовжено роботу комісії із службового розслідування зазначеної конфліктної ситуації (а. с. 150, т. 1).
16 квітня 2019 року директором музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області Денисовою І. В. на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про надання письмових пояснень щодо обставин                 і причин конфліктної ситуації з викладачем ОСОБА_3 , яка сталася 05 квітня 2019 року о 10:30 год. на робочому місці, а також повідомлення про те, що проводиться службове розслідування конфліктної ситуації              (а. с. 144, 145, т. 1).
16 квітня 2019 року викладачами музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області було складено акт про відмову ОСОБА_1 отримати повідомлення про проведення службового розслідування конфліктної ситуації та відмову надати письмове пояснення                            (а. с. 146, т. 1).
17 квітня 2019 року викладачами музичної школи було складено акт про відмову ОСОБА_1 ознайомитись з актом від 10 квітня 2019 року.
17 квітня 2019 року комісією зі службового розслідування було складено акт про відмову ОСОБА_1 отримати повідомлення про запрошення на засідання комісії із службового розслідування конфліктної ситуації              на робочому місці 05 квітня 2019 року (а. с. 155, т. 1).
18 квітня 2019 року було прийнято протокол № 2 засідання комісії службового розслідування конфліктної ситуації на робочому місці                    в музичній школі імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області, відповідно                    до якого члени комісії службового розслідування конфліктної ситуації  на робочому місці не змогли вислухати викладача ОСОБА_1 , тому що вона проігнорувала засідання комісії, письмові пояснення вона теж не надала (а. с. 154, т. 1).
18 квітня 2019 року директором музичної школи було направлення подання голові профспілкового комітету первинної організації профспілки музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області                 Ярош О. М. про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 
18 квітня 2019 року головою профспілкового комітету первинної організації профспілки музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області Ярош О. М. було надано повідомлення профспілкового комітету про надання згоди на звільнення педагогічного працівника музичної школи ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 не є членом профспілки. Профспілковий комітет не має повноважень розглядати                це питання. В розгляді подання директора музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області Денисової І. В. відмовлено, згідно зі                            статтею 43 КЗпП України (а. с. 167, 168, т. 1).
Наказом директора музичної школи імені Івана Карабиця м. Торецьк відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області від 19 квітня 2019 року № 39-к ОСОБА_1 - викладача з класу фортепіано звільнено за вчинення аморального проступку, не сумісного с продовження даної роботи на підставі пункту 3 частини першої                статті 41 КЗпП України (а. с. 11, т. 1).
19 квітня 2019 року та 22 квітня 2019 року були складені акти про відмову ОСОБА_1 отримати трудову книжку та ознайомитися                    з наказом про її звільнення (а. с. 156, 157, 178 т. 1).
19 квітня 2019 року директором музичної школи імені Івана Карабиця             м. Торецьк відділу культури військово-цивільної адміністрації                           м. Торецьк Донецької області ОСОБА_1 було направлено повідомлення про необхідність отримання трудової книжки, яке нею було отримано 27 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення                                    (а. с. 158, 159, т. 1).
24 квітня 2019 року з ОСОБА_1 було проведено остаточний розрахунок у розмірі 9 267,74 грн, що підтверджується копією листа відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області від 18 серпня 2019 року № 127 (а. с. 186, т. 1).
Зазначену суму розрахунку ОСОБА_1 було отримано, про                       що свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків                         від 27 серпня 2019 року № 33516 (а. с. 75, т. 1).
13 травня 2019 року було складено акт про неможливість вручення трудової книжки та ознайомлення і наказом про звільнення викладача ОСОБА_1 , оскільки незважаючи на вручення особисто ОСОБА_1 27 квітня 2019 року письмового повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та ознайомлення з наказом про звільнення надісланого поштою на домашню адресу, ОСОБА_1 не з`явилась, трудову книжку не забрала, з наказом письмово не ознайомилась                    (а. с. 179, т. 1).
14 травня 2019 року та 01 червня 2019 року директором музичної школи імені Івана Карабиця м. Торецьк відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області були направлені повідомлення (повторні) про необхідність отримання трудової книжки, яким повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку із її звільненням 19 квітня 2019 року відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України їй необхідно прибути до музичної школи за трудовою книжкою, які вона отримала особисто 11 червня 2019 року та 09 липня 2019 року,                       що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 160-162, т. 1).
29 липня 2019 року було складено акт про відмову отримати трудову книжку ОСОБА_1 (а. с. 180, т. 1).
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження                  в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених                      у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                 у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Однією з гарантій забезпечення права громадянин на працю                         є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист                               від необґрунтованої відмови у прийнятті і незаконного звільнення,                    а також сприяння у збереженні роботи.
Статтею 41 КЗпП України визначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.
Така підвищена відповідальність працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливому правовому стані та виконують специфічні функції, не властиві іншим категоріям працівників; їхні дії                              чи бездіяльність можуть призвести до порушення конституційних прав та свобод громадян, завдати значної шкоди суспільним відносинам                  та авторитету як самої держави, так і суб`єктів господарювання.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку,               не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником.
До суб`єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники освітнього процесу, зазначені у частині першій                              статті 52 Закону України «Про освіту», зокрема: педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники.
Отже, звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов:                1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами;                    2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.
Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку                 як при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті).
Зокрема, аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Так, аморальним проступком слід вважати появу в громадських місцях у нетверезому стані, нецензурну лайку, бійку, поведінку, що принижує людську гідність тощо.
Відповідно до частини другої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані, зокрема: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет                  і територіальну цілісність України; формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного                       та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації,                       що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки; повідомляти керівництво закладу освіти про факти булінгу (цькування) стосовно здобувачів освіти, педагогічних, науково-педагогічних, наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу, свідком якого вони були особисто або інформацію про які отримали від інших осіб, вживати невідкладних заходів для припинення булінгу (цькування).
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь - зобов`язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача                 та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України.
З підстав вчинення аморального проступку, несумісного                                    з продовженням даної роботи (пункт 3 частини першої                                   статті 41 КЗпП України), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника,                                 не підтвердженої конкретними фактами.
Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно визначився                     з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні                     у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши,                           що ОСОБА_1 вчинила аморальний проступок, з урахуванням того, що вона є педагогічним працівником, яка приймала участь                          у навчальному виховному процесі музичної школи імені Івана Карабиця відділу культури військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, обґрунтовано вважав, що вчинення позивачем аморального проступку, пов`язаного з ігноруванням вимог суспільної моралі,                         що є несумісним з виховною функцією викладача, не дозволяє надалі                їй приймати участь у навчально-виховному процесі музичної школи,                  та дійшов правильного висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі пункту 3 частини першої                         статті 41 КЗпП України.
При цьому у відповідності до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 01 грудня 2020 року у справі № 225/7359/19 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Питання щодо поновлення на роботі вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено всі фактичні обставини справи, враховано доводи сторін, надано належну оцінку поданим сторонами доказам та правильно застосовані норми пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України, статті 54 Закону України «Про освіту».
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду       від 25 листопада 2020 року у справі № 589/16/19 (провадження                 № 61-8661св20) та від 09 червня 2021 року у справі № 138/1966/18 (провадження № 61-8569св20), а тому доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах не беруться до уваги.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують законність                                та обґрунтованість судових рішень, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами першої                 та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 17 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 07 квітня                   2021 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта
 
Є. В. Синельников
 
В. В. Шипович