КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №761/34080/21                                                                            Головуючий суддя у 1 інстанції Дунаєвська Д.Л.
Провадження №33/824/5218/2021                                                        Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, прийняту відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КпАП України, 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2021 року серії АА № 180971 ОСОБА_1 24 серпня 2021 року о 23 год. 29 хв. перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП та не мав при собі паспорта або іншого встановленого законом документа, чим порушив підпункт 2 пункту 2 постанови КМУ від 02.06.2021 № 583 Про внесення змін до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 443 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 05 листопада 2021 року, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Одночасно зі зверненням до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у даній справі. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про розгляд справи у Шевченківському районному суді м. Києва дізнався випадково, копію оскаржуваної постанови суду отримав лише 28 жовтня 2021 року. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснювався без його участі, то не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року.
Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з такого.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Шевченківським районним судом міста Києва 11 жовтня 2021 року.
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8).
11 жовтня 2021 року, в день розгляду справи, ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 10).
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, наявні матеріалами справи беззаперечно свідчать про обізнаність правопорушника про наявність судового провадження та докази на підтвердження належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду справи.
Окрім того, ОСОБА_1 особисто заявив суду про можливість розгляду справи без його участі, скориставшись наданими йому процесуальним правом. Судом першої інстанції було враховано зміст поданої ОСОБА_1 заяви та з урахуванням коротких строків розгляду справи та накладення адміністративного стягнення дійшов висновку про доцільність розгляду справи за відсутності правопорушника, який був належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду, що прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається з моменту винесення такої постанови судом, а не з моменту коли скаржник отримав копію такої постанови суду. Отже, у даній справі перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався з 11 жовтня 2021 року та закінчився 21 жовтня 2021 року, в той час як апеляційна скарга була подана лише 05 листопада 2021 року без зазначення в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження поважних та об`єктивних причин, які унеможливили своєчасність звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений КУпАП строк.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, звернуся до суду першої інстанції із заявою про видачу копії постанови суду лише 26 жовтня 2021 року, після розгляду справи не цікавився результатом розгляду та не жодним чином не заявив про наміри щодо апеляційного оскарження винесеної судом постанови.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація щодо результатів судового розгляду є загальнодоступною та кожен може ознайомитися з інформацією щодо розгляду справи на сайті судової влади, а зі змістом ухваленого судового рішення - на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, яким би не була надана оцінка судом апеляційної інстанції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.
ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.
Окрім того, юридична необізнаність з чинним законодавством України не може бути визнана як поважна причина пропуску строку, оскільки ознайомлення зі змістом правових норм, які регулюють різні сфери правовідносин між учасниками суспільства, покладається саме на громадян та на їхню правову свідомість.
При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 11 жовтня 2021 року по 21 жовтня 2021 року включно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.
Будь-яких обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня прийняття постанови, апелянтом не наведено.
Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, прийняту відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КпАП України повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                                 С.А. Голуб