ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2021 р.                                                                   Справа №909/893/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                                      Плотніцького Б.Д.,
Суддів:                                                                                                    Кравчук Н.М.,
                                                                                          Кордюк Г. Т.,
при секретарі Бондар Н.С.

за участю представників сторін:
від стягувача: не з`явився;
від боржника: Хоптій М.В. – адвокат (довіреність б/н від 20.09.2021);
від державної виконавчої служби: не з`явився.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “КГД-Буд” б/н від 07.07.2021 (вх. № 01-05/2333/21 від 12.07.2021)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 17.07.2021, суддя Фанда О.М.) про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця 
у справі №909/893/17
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України",
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД",
про звернення стягнення на предмет іпотеки.
державний виконавець, дії чи бездіяльність якого оскаржується: головний державний виконавець Тисменицького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Григорків Степан Іванович,
                                                            ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 відмовлено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю            "КГД-БУД" ( вх. № 8361/21 від 27.05.2021) на дії державного виконавця Тисменицького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Григорківа С.І.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю “КГД-Буд оскаржило таку в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 12.07.2021.
У апеляційній скарзі позивач вказав, що державним виконавцем  Тисменицького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Григорківим С.І. безпідставно винесена постанова від 18.05.2021 року на виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від  07.05.2021 №56774581 про стягнення  виконавчого збору, оскільки виконавча служба жодних заходів, пов`язаних із  виконанням судового рішення  не вчинила (на підставі п.9 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення було виконано до винесення  постанови  про відкриття виконавчого провадження).
Відзивів на апеляційну скаргу не надходило. 
Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити
Державний виконавець та позивач в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про час та дату слухання справи.   
Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області  від 17.01.2018 року по справі  № 909/893/17 задоволено позов АТ "Укрексімбанк" та вирішено в рахунок погашення  заборгованості  ТзОВ "Компанія Рона" на користь  АТ "Укрексімбанк" звернути стягнення на заставне майно за Іпотечним договором №5414Z9 від 05.08.2014р. укладеним між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КГД - БУД" (77422, Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Ямниця, вулиця Галицька, будинок 58, ідентифікаційний код 31889827), який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н.О. 05.08.2014р. та зареєстрований за №450 із змінами і доповненнями, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "КГД - БУД" та звернути стягнення на предмет застави по Договору  та  звернути стягнення  на предмет застави по Договору застави № 5414Z13 від 27.10.2014р. укладеним між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127,  ідентифікаційний код 00032112) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КГД - БУД" (77422, Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Ямниця, вулиця Галицька, будинок 58, ідентифікаційний код 31889827), який  посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н.О. 27.10.2014р.  і зареєстрований за №626 із змінами і доповненнями, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "КГД - БУД" . Встановлено початкову ціну та спосіб реалізації предмета застави/іпотеки.
На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 року по справі № 909/893/17 останнім видано наказ від 07.05.2018 року по справі № 909/893/17, який був пред`явлений для примусового виконання  до відділу примусового виконання Департаменту виконавчої служби.
На виконанні Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі Тисменицький РВ ДВС) знаходиться виконавче провадження АСВП №65464803 постанови №56774581 про стягнення виконавчого збору  від 07.05.2021, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" виконавчий збір у розмірі 484018,02 долари США, 9 909,91 євро та 2 614 020,21 грн.
Головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорківим С.І. 18 травня 2021 року винесено постанову  про відкриття виконавчого провадження ВП №65464803 по виконанню  постанови  №56774581 від 07.05.2021 про стягнення  виконавчого збору .
Разом з цим, 18.05.2021 державним виконавцем Григорківим С. І винесено ще ряд  постанов по вказаному виконавчому провадженню, зокрема: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №65464803; постанову про арешт майна боржника ВП №65464803, відповідно до якого державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та постанову про арешт коштів боржника ВП №65464803.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Отже, виходячи з сукупного аналізу наведених вище норм та вимог скарги (оскарження дій Виконавця по винесенню постанови про відкриття ВП, та оскарження всіх винесених у межах ВП постанов), до предмету доказування входить те, чи були описані скаржником порушення з боку Виконавця такими, що мають своїм наслідком визнання дій протиправними, а щодо постанов - їх скасування на визнання незаконними, чи навпаки, дії виконавця, хоча і містять ознаки порушень, проте не тягнуть за собою наслідком скасування постанов, і також встановити, які права скаржника Виконавцем було порушено.
Як вбачається із прохальної частини поданої скаржником скарги на дії ДВС предметом оскарження є, зокрема, визнання неправомірними дій державного виконавця  Тисменицького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Григорківа С.І. по винесенню  постанов по виконавчому провадженні ВП №65464803 ( постанови про відкриття  виконавчого провадження ВП №65464803 від 18.05.2021, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №65464803 від 18.05.2021,  постанови про арешт майна боржника ВП №65464803 від 18.05.2021 та постанови про арешт коштів боржника ВП №65464803 від 18.05.2021) по виконанню постанови Відділу примусового виконання  рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України №56774581 про стягнення  виконавчого збору від 07.05.2021.
Проте, судом першої інстанції вірно встановлено, що підставою скарги скаржник зазначив неправомірність винесення Відділом примусового виконання  рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України 07.05.2021 постанови  №56774581 про стягнення  виконавчого збору, оскільки виконавча служба жодних заходів, пов`язаних із  виконанням рішення,  не вчинила.
Тобто скаржник фактично не погоджується із діями Відділу примусового виконання  рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. В той час як сама постанова Відділу примусового виконання  рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України  від 07.05.2021  №56774581 про стягнення  виконавчого збору не оскаржується  у даній скарзі та не оскаржувалась взагалі.
Разом з тим, виходячи з матеріалів справи, судами встановлено, що  державним виконавцем  Тисменицького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Григорків С.І. при відкритті виконавчого провадження ВП №65464803 та винесенні  по ньому постанов, які є предметом оскарження, дотримано всіх вимог чинного законодавства  для його відкриття.
З урахуванням наведеного вище вимоги скаржника про  визнання неправомірними дій державного виконавця Тисьменицького РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Григорківа С.І. є безпідставними, а постанови про відкриття  виконавчого провадження ВП №65464803 від 18.05.2021, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №65464803 від 18.05.2021,  постанови про арешт майна боржника ВП №65464803 від 18.05.2021 та постанови про арешт коштів боржника ВП №65464803 від 18.05.2021 - правомірними та такими, що винесені на законних підставах.
З урахуванням викладеного вище колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було враховано всі обставини справи та винесено правомірне рішення. 
Відповідно до    ст. 73 ГПК України    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)    письмовими,    речовими і електронними доказами; 2)    висновками експертів; 3)    показаннями свідків.
Згідно ч. 1    ст. 74 ГПК України    кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1,2    ст. 86 ГПК України    суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Пункт 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).
Судові витрати,    в силу    ст.129 ГПК України,    покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КГД-Буд” б/н від 07.07.2021 залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 у справі № 909/893/17 залишити без змін.
3.          Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5.          Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.12.2021.

Головуючий –суддя                                                                      Плотніцький Б.Д.

Суддя                                                                                          Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                          Кордюк Г. Т.