Справа № 144/1212/21 
Провадження № 33/801/758/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року                                                                                     м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Гавриша Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.
У скарзі зазначає, що судом не взято до уваги його пояснення з приводу того, що автомобілем він керував тверезим. Як під час проведення працівником поліції огляду, так і у відділі поліції, куди його було доставлено для встановлення особи та перевірки реєстрації автомобіля, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки були відсутні, у зв`язку з чим долученні до протоколу їх письмові пояснення є недостовірними. Протокол складеного у його відсутність та з численними порушеннями. Судом залишено поза увагою, що прилад «Драгер Alcotest 6810» не є сертифікованим приладом та дозволеним до застосування МОЗ та Держпродстандартом, а тому роздруківка цього приладу не є допустимим доказом у справі. Йому не було надано сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У протоколі не зазначено номеру спеціального технічного засобу, з використанням якого йому було запропоновано пройти огляд. У справі відсутній повний відеозапис з місця події, оскільки на наявному в справі відеозаписі відсутня інформації з приводу повідомлення ним поліцейському , що він тверезий та алкогольних напоїв не вживав. Крім того, відсутнє першоджерело (оригінал) відеозапису, а також відсутній протокол поліцейського про вилучення з першоджерела відеозапису та його копіювання, що є недотриманням порядку отримання доказів. Вказаний диск не опечатаний та не підписаний. В акті огляду відсутня дата його складення і такий акт при ньому не складався та не вручався йому. Йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Направлення для проведення огляду не видавалося. Поліцейським не складався протокол про адміністративне затримання.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Гавриша Л.І., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448367 від 07.08.2021, складеного начальником СРПП ВП №1 Гайсинського РУП капітаном поліції Мирончиком Б.П., 07.08.2021 о 21 год. 37 хв. в смт Теплик по вул. В. Стуса ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився за допомогою алкотестера «Драгер-6810». Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
До протоколу додано результати показників приладу «Drager Alcotest 6810» з цифровим показником 2,68 проміле (а.с.3).
Результати огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4).
У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що він був тверезим, однак, такі твердження є неправдивими, виходячи з наступного.
Статтею 266 КУпАП України визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
У даному випадку огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів – «Drager Alcotest 6810».
Так, оглядом на стан сп`яніння встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Результат огляду – 2,68 проміле, що в тринадцять разів перевищує допустиму норму. Вказаний показник ОСОБА_1 жодним чином спростований не був.
З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на запитання поліцейського, чи вживав ОСОБА_1 в день проведення огляду на стан сп`яніння алкогольні напої, останній спочатку заперечував щодо вживання алкогольних напоїв, однак, потім зазначив, що ближче до вечора вживав пиво, а відтак не знає, який результат може показати технічний прилад за результатами проведеного огляду.
Підстав не брати до уваги вказані показники «Drager Alcotest 6810» в суду апеляційної інстанції немає.
Доводи скарги з приводу відсутності під час проведення огляду свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним недопустимим доказом у справі, оскільки не дивлячись на це ОСОБА_1 не заперечував як факт проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, так і результати такого огляду.
Крім цього, слід зазначити, що стаття 266 КУпАП згідно із внесеними Законом  № 1231-IX від 16.02.2021 змінами викладена в новій редакції.
Попередня редакція вказаної статті визначала обов`язкову присутність двох свідків під час проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.
Натомість, в чинній редакції статті 266 КУпАП зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Тобто, наявність свідків є обов`язковою лише за умови не застосування технічних засобів відеозапису, а тому відсутність свідків при проведенні огляду в даному випадку не свідчить про його недійсність.
Апелянт стверджує також про те, що прилад «Drager Alcotest 6810» не є сертифікованим приладом та дозволеним до застосування МОЗ та Держпродстандартом. 
Так, наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення під №43 зазначеного переліку вказано газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Крім того, газоаналізатори Drager Alcotest сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.
Отже, посилання апелянта на проведення огляду на стан сп`яніння не дозволеним до використання та не сертифікованим приладом є безпідставним.
ОСОБА_1 в скарзі зазначає, що йому не було надано сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної технічки, однак, вказані документи надаються на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, а не в обов`язковому порядку (п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735).
Твердження апелянта про ненадання йому направлення для проведення огляду в закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки направлення - це документ, на підставі якого працівники медичного закладу проводять огляд особи.
Не беруться до уваги доводи ОСОБА_1 , з приводу нероз`яснення йому його прав та обов`язків, оскільки про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, міститься відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Протокол підписаний ОСОБА_1 і будь-яких заперечень щодо відображених в ньому даних він не містить, хоча ОСОБА_1 не був позбавлений права надати свої пояснення по суті порушення. Не додані такі пояснення і до протоколу про адміністративне правопорушення.
Стверджуючи в скарзі про те, що: в протоколі не зазначено номеру спеціального технічного засобу, з використанням якого було запропоновано пройти огляд; відсутнє першоджерело (оригінал) відеозапису, а також відсутній протокол поліцейського про вилучення з першоджерела відеозапису та його копіювання, що є недотриманням порядку отримання доказів; диск не опечатаний та не містить посвідчувальних підписів та пояснювальних написів, апелянт не посилається на норму (закон чи підзаконний нормативно-правовий акт), яка передбачає вказані вимоги до дій працівників поліції.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи кількість безпідставних мотивів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подана для уникнення відповідальності.
Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладаючи на нього адміністративне стягнення аргументував свій висновок щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний суд звертає увагу, що в судовому засіданні ОСОБА_1 , пославшись на невиконання судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП (завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення), просив закрити провадження у справі, при цьому, не зазначив з яких визначених ст. 247 КУпАП обставин провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову  Теплицького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                               Т.Б. Сало