Ухвала  
 
 01 листопада 2021 року
 м. Київ
справа № 242/681/21
провадження № 61-16532ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від                     08 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від                        08 вересня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів,  
ВСТАНОВИВ:
У  лютому 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства                    (надалі -  КП «Компанія «Вода Донбасу») про захист прав споживачів,                         у якому просив зобов`язати КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з 08 липня 2020 року по 12 січня 2021 року, яка складає                  1 682,51 грн.
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня                 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 08 вересня 2021 року позов задоволено. 
Визнано дії КП «Компанія «Вода Донбасу» по нарахуванню боргу незаконними, зобов`язано КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг з водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 ,                       з 08 липня 2020 року по 12 січня 2021 року з урахуванням показників лічильника холодної води, встановленого в його квартирі.
У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                               КП «Компанія «Вода Донбасу» подано касаційну скаргу, в якій, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову                    у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,                             з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову (про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії) та характер правовідносин,                 у яких виник спір.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у  загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та касаційна скарга не містить передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням вказаного, оскільки КП «Компанія «Вода Донбасу», подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України та інші заявлені клопотання.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом                   1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від  08 вересня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                     І. А. Воробйова
                                                                                                          Р. А. Лідовець
                                                                                                          Ю. В. Черняк