ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 р. 	Справа № 520/7345/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків  по справі № 520/7345/21
за позовом       ОСОБА_1  
до       Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у невірному обчисленні розміру пенсії при її призначенні з 01.12.2020 року, без урахування грошового забезпечення ОСОБА_2 визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідні від 19.10.2020 №ФХ-118331;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити їй пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення ОСОБА_2 визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 19.10.2020 №ФХ-118331 з 01.12.2020, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 залишено без задоволення позов.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції,     подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що пенсійним органом протиправно обчислено розмір пенсії позивачу по втраті годувальника, без урахування грошового забезпечення ОСОБА_2 визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідні від 19.10.2020 №ФХ-118331, оскільки відповідач отримав оновлену довідку до смерті ОСОБА_2 . Таким чином відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 після отримання оновленої довідки. Також позивач вважає, що право на компенсацію втрати частини   грошових доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.     
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії, відповідно до вимог    Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року по справі № 520/10930/2020 Харківський обласний військовий комісаріат склав оновлену довідку від 19.10.2020 №ФХ-118331 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 та  надіслав зазначену довідку до відповідача (а.с. 7).
Перерахування пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням оновленої довідки від 19.10.2020 №ФХ-118331  не було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, оскільки 07.11.2020 останній помер.
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення їй  пенсії в разі втрати годувальника, як дружині військовослужбовця який помер, з 01.12.2020 року, відповідач здійснив вказане призначення у розмірі 30 % грошового забезпечення, при цьому врахував грошове забезпечення її померлого чоловіка з урахуванням якого він отримував пенсійні виплати та без урахування грошового забезпечення ОСОБА_2 визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідні від 19.10.2020 №ФХ-118331.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час вирішення питання про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 розмір пенсії ОСОБА_2 не був обчислений з оновленої довідки грошового забезпечення, а тому відповідачем правомірно визначено позивачці пенсію в разі втрати годувальника із розрахунку 30 % грошового забезпечення її померлого чоловіка.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  (далі по тексту Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. 
Згідно ст.36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: 
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Пунктом 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України  від 30.01.2007,  № 3-1  передбачено, що для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку:  грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.
Частиною 1 ст.45 Закону № 2262-ХІІ визначено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.
Враховуючи викладені вище норми, суд зазначає, що розмір грошового забезпечення для призначення пенсії по втраті годувальника обчислюється з грошового забезпечення, з якого військовому пенсіонеру було обчислено пенсію.
Колегією суддів встановлено, що Харківським обласним військовим комісаріатом виготовлена нова довідка  від 19.10.2020 № ФХ-1118331 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та направлена до пенсійного органу, проте на час вирішення питання про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 розмір пенсії ОСОБА_2 не був обчислений з вказаного в цій довідці грошового забезпечення.
Відповідно до ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 3) у разі смерті пенсіонера.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Однак, ОСОБА_1 , дружина померлого ОСОБА_2 , звернулась до суду із позовом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківсьій області здійснити перерахунок її пенсії  з 01.12.2020 року відповідно до довідки Харківського обласного військового комісаріату від 19.10.2020 № ФХ-1118331 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , що враховується для перерахунку пенсій. 
Відповідно до положень статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Отже, виключно ОСОБА_2 належало право на звернення до суду за перерахунком його пенсії.
Згідно із статтею 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, суд зазначає, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Водночас, предметом спору у справі, що розглядається, є визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо нараховування та виплати позивачу пенсії в розмірі який обчислено з грошового забезпечення ОСОБА_2 визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 19.10.2020 №ФХ-118331 з 01.12.2020.
Судом встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_2 не був обчислений на підставі оновленої довідки.  
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право на перерахунок розміру пенсії на підставі оновленої довідки, яке просить відновити позивач було наявне у померлого, проте перерахунок пенсії не був зроблений спадкодавцю за життя, а відтак, не входять до складу спадщини.
Враховуючи, що право ОСОБА_2 на перерахунок пенсії  згідно із ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вірним є висновок суду першої інстанції, що вимоги спадкоємця ОСОБА_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити їй пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення ОСОБА_2 визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 19.10.2020 №ФХ-118331 з 01.12.2020 є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/7345/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко