УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/10246/21
Провадження № 22-ц/4820/1618/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 листопада 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя – доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Дубова М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/10246/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2021 року в складі судді Козак О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держава Україна в особі Печерського районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держава Україна в особі Печерського районного суду м.Києва про відшкодування шкоди, завданої невиконанням рішення суду, в якому просить стягнути з держави Україна на його користь двадцять п`ять мільярдів гривень моральної шкоди, завданої невиконанням рішенням суду у справі № 2270/14181/11 в період з 02 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року. 
На підтримання заявлених позовних вимог, позивач вказував, що завдана йому моральна шкода, полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та повернення його приватної власності у вигляді паспортної книжечки, розчарування в системі органів державної влади держави Україна, які не можуть виконати рішення суду, додаткове психологічне напруження, яке виникло у нього внаслідок правової невизначеності, що викликало у нього почуття душевного болю. Активне невиконання рішення суду викликало у нього почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості.
Крім того позивач посилався, що внаслідок невиконання рішення судів порушено його наступні права: конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади Україна в частині правомірності та добросовісності; право приватної власності на паспортну книжечку, яка є його власністю, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав; право на справедливий суд, право на судовий захист.
Зазначає, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 № 11-рп/2012), а невиконання судового рішення до цього дня є триваючим правопорушенням, оскільки принцип «мовчазної згоди» не може застосовуватись для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності (ВС/КАС № 826/2810/17 від 26.06.2018), навіть якщо ця незаконна діяльність здійснюється винесенням очевидно незаконних рішень Хмельницьким окружним адміністративним судом для приховування кримінального правопорушення у вигляді невиконання рішення суду шляхом відмови у поданні звіту про виконання судового рішення у справі № 2270/14181/11 та відмови у здійсненні правосуддя.
Отже, рішення суду не виконано, фотографія в паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 27.07.1999 так і не вклеєно, а сам паспорт на руки позивачу не видано. Оскільки Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують процес чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Судова система не може використовуватися боржником як інструмент, що перешкоджає виконанню судового рішення, це є зловживанням правом на судовий захист. Практика Європейського суду з прав людини у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, зобов`язує вживати всіх належних заходів для його виконання, а сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна займатись ініціюванням виконавчої процедури.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що спір розглянуто неповноважним і несправедливим судом, оскільки суд самостійно за своєї ініціативи став на сторону відповідача та здійснив його захист, відмовивши в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що він правильно визначив відповідачем в даній справі Печерський районний суд міста Києва, в силу статті 58 ЦПК України. Крім того, на думку ОСОБА_1 суд мав лише на піставі встановленого факту невиконання рішення суду, яке набрало законної сили і на підставі наданих доказів, визначити розмір спричиненої шкоди в зв`язку з невиконанням рішення суду з врахуванням практики ЄСПЛ .
Тому ОСОБА_1 просив скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2021 року та постановити нове рішенням, яким задовольнити позовні вимоги.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року, зобов`язано Хмельницький міський відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який видати йому на руки, та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області Котом А.М. від 27 червня 2012 року було відкрито виконавче провадження ВП №33223826 з примусового виконання виконавчого листа №2270/14181/11, виданого 11 червня 2012 року.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду №2270/14181/11 від 19 вересня 2012 року задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області № 3068 від 23.08.2012 року. Роз`яснено, що рішення по адміністративній справі №2270/14181/12 повинно бути виконано боржником у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження, відповідно до резолютивної частини постанови і виконавчого листа №2270/14181/11 шляхом вклеєння фотографії ОСОБА_1 у його паспорт громадянина України, який після цього йому повинен бути повернутий.
05 жовтня 2012 року ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду №2270/14181/11 задоволено заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області № 3400 від 21 вересня 2012 року, про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено у виконавчому провадженні ВП №33223826 з виконання рішення суду №2270/14181/11, боржника - Хмельницький МВ УМВСУ в Хмельницькій області на боржника - Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області.
Постановою Верховного Суду від 17 січня 2019 року залишено без задоволення касаційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду 26 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 2270/14181/11 залишено без змін.
Відповідно до чинного законодавства громадянинові надано можливість повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.
Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.
Встановлено, що ОСОБА_1 , вважаючи, що невиконанням рішення суду у формі активної незаконної бездіяльності, незаконними діями та рішеннями йому завдано в період з 02 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року моральну шкоду, про відшкодування якої звернувся до суду з відповідним позовом, при цьому, відповідачем вказав Державу України в особі Печерського районного суду м. Києва.
Проте, обґрунтовуючи свої доводи, ОСОБА_1 не зазначив, які дії відповідно до закону, Печерський районний суд м. Києва мав вчинити, проте не вчинив, чи яке рішення повинен був прийняти, але не прийняв, не навів конкретні норми закону, які, на його переконання, порушив Печерський районний суд м. Києва як орган державної влади у правовідносинах, щодо яких виник спір.
Так, діяльність судів в Україні регулюється Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції. 
Відповідно до 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 22 цього Закону, місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.  Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.
Таким чином, положення розділу VІІІ «Правосуддя» Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дають підстави для висновку про те, що Печерський районний суд м. Києва як суд першої інстанції не наділений повноваженнями контролю щодо виконання рішення Хмельнцицького адміністративного суду в справі № 2270/14181/11, вчинення цим судом процесуальних дій, чи певних процесуальних питань під час здійснення правосуддя та надавати вказівки із цього приводу. В іншому випадку, це мало б наслідком порушення передбаченої Конституцією України заборони будь-якого впливу на суддю під час відправлення правосуддя.
Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). 
Під компетенцією розуміють сукупність предметів віддання, завдань, повноважень, прав та обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).
Тому, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (провадження № 14-316цс19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.
Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Печерський районний суд м. Київ не є належним органом, який наділений повноваженнями представляти Державу Україна в спірних правовідносинах. 
Крім того доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Водночас, ОСОБА_1 не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди незаконністю дій чи бездіяльністю саме Печерського районного суду м. Київ, що не пов`язані із здійсненням правосуддя, наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та наслідками, зазначеними ним у позові. 
Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.
Аргументи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто неповноважним і несправедливим судом не ґрунтується на законі, адже зазначена справа розподілена у відповідності до чинного законодавства.
Посилання апелянта на те, що рішення суду у справі №2270/14181/11 набрало законної сили і підлягає обов`язковому виконанню на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, оскільки ОСОБА_1 не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Печерського районного суду м. Київ (представника відповідача позивач визначив при подачі позову) при невиконанні рішення суду у справі №2270/14181/11 в період з 02 квітня 2021року по 23 квітня 2021 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що моральна шкода вважається вже завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено відсутність його вини у завдані такої шкоди не заслуговують на увагу, оскільки в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а на відповідача – саме наявність чи відсутність вини у заподіянні такої шкоди.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
        
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 листопада 2021 року.

Судді А.М. Костенко
Л.М. Грох
Т.В. Спірідонова