ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11685/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 листопада 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської прокуратури, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №9 від 09.03.2021 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки";
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури №825 к від 22 березня 2021 року про звільнення;
- поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 в межах територіально-адміністративної одиниці - Подільського району міста Києва з 25.03.2021 року;
- стягнути з Київської міської прокуратури (код ЄДРПОУ 02910019, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 25.03.2021 року.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі пункту 1 частини 4   статті 169 КАС України.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021      року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до суду позовної заяви з визначенням Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) в якості відповідача, з копіями такого позову з додатками для інших учасників справи.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Ухвалюючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява надана представником позивача на усунення недоліків позовної заяви має такий самий недолік як і первинна позовна заява, а саме, позивачем в якості відповідача визначено Офіс Генерального прокурора, проте позовних вимог до нього не заявлено.
На думку колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неповного з`ясування судом обставин справи та неналежного застосування нормативно-правових актів.
Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1      статті 171 КАС України      суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями      160,      161,      172      цього      Кодексу      та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин 1, 2   статті 169 КАС України   суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями   160,   161   цього   Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Так, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, позивачем 14 червня 2021 року через канцелярію суду подано 4 екземпляри позовної заяви.
У вказаних позовних заявах позивачем визначено в якості відповідачів: Київську міську прокуратуру, Офіс Генерального прокурора та Чотирнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). 
Отже, недоліки, що були визначені ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021      року, позивачем було усунуто.   
За таких обставин, позовна заява була передчасно повернута позивачу, а ухвала окружного суду підлягає скасуванню.
Колегія суддів зазначає, що суд не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.
Частиною другою      статті 6 КАС України      передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів»      встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей      1      та      17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»      суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №  47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №  35787/03, п. 29).
При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»). 
За таких      обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження  розгляду справи.
Відповідно до   статті 320 КАС України   підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Згідно з частиною 3   статті 312 КАС України   у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись статтями   312,   315,   320,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.