КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                                                       провадження № 33/824/5262/2021
                                                                                                            справа № 357/10746/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
             10 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М., 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
            про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,
            за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року, ухвалену суддею Ларіною О.В.,-
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
            Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в рахунок держави в розмірі 454 грн.
            Не погоджуючись з постановою суду, 7.11.2021 року ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та, керуючись ст. 247 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що вказане рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, вказує, що він не керував транспортним засобом, що підтверджується поясненнями свідка - його батька ОСОБА_2 , свідчення якого не було враховано, не було викликано та допитано інших свідків по справі - поліцейську, яка склала протокол; крім того, поліцейською було порушено процедуру оформлення адміністративних матеріалів, оскільки запис відеокамери не є безперервним, відсутні докази, що він керував автомобілем. Пояснює, що батько забрав його додому від товариша, саме батько був за кермом автомобіля, однак, авто вийшло з ладу, так як додому було недалеко батько пішов за ліхтариком, щоб подивитися, що сталося з автомобілем. ОСОБА_1 залишився біля автомобіля і в цей час під`їхав екіпаж патрульної поліції.
ОСОБА_1  у суді апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснив, що він  вживав 28.08.2021 року алкогольні напої, однак, за кермом не був, коли його доставили у медичний заклад він відмовився  проходити медичний огляд на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом зпереглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 28.08.2021 року встановлено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідає Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння,   останньому у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або на місці зупинки автомобіля, на що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці в присутності двох свідків із застосуванням приладу DRAGER «ALCOTEST-7510» результат огляду 2,81% проміле. Крім того, з відеозапису встановлено, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що щойно заправив автомобіль та вважає себе винним, при цьому розмови про те, що автомобілем керував батько, не було. Зауважень з приводу неправильності дій працівників поліції - не було, ОСОБА_1 лише вимагав у поліцейських докази, на підтвердження того, чи працівниками поліції зафіксовано факт керування ним автомобілем, на що працівник поліції показав ОСОБА_1 відеозапис, яким зафіксовано рух транспортного засобу марки ВАЗ 2108, державний номерний НОМЕР_1 , який зупинився, і з нього вийшов ОСОБА_1 , на що останній погодився, що це саме він, після чого ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу DRAGER «ALCOTEST-7510».
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В суді першої інстанції свідок  ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, пояснив, що він являється батьком ОСОБА_1 та приблизно місяць тому біля 23 години ночі він керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2108, державний номерний НОМЕР_1 , повертався додому за адресою: АДРЕСА_1 , в дорозі до нього зателефонував син  ОСОБА_1 та попросив забрати від товариша, на що  ОСОБА_2 забрав сина і вони поїхали додому. Вже майже під`їжджаючи за вказаною адресою, біля магазину «Електрон» автомобіль поламався, в зв`язку з чим  ОСОБА_2 пішов додому за  ліхтариком, коли повернувся хвилин через 40, автомобіля на місці поломки вже не було.
На це ж посилається апелянт в апеляційній скарзі, зазначаючи, що він не керував транспортним засобом.
Однак, апеляційний суд, переглянувши запис із нагрудної камери працівника поліції та вислухавши пояснення ОСОБА_1 , погоджується з думкою суду першої інстанції, що свідок є близьким родичем та заінтересованою особою, а тому його свідчення  правильно оцінено критично.
 Свідчення спростовуються відеозаписом події, що триває з 00.13 год. по 01.45 год., не враховуючи час події до і після, тобто майже дві години, що викликає сумнів у показах свідка ОСОБА_2 про те, що він залишив автомобіль та пішов додому за ліхтариком і повернувся через 40 хвили.
Крім того, адміністративні матеріали містять акт огляду та затримання транспортного засобу від 28.08.2021 автомобіль ВАЗ 2108, державний номерний НОМЕР_1 , який було доставлено на штраф майданчик, що також викликає сумніви у показах свідка, оскільки автомобіль не було передано тверезому водію, зокрема  ОСОБА_2 , а було евакуйовано.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові,  вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №226309 від 28.08.2021, який ОСОБА_1 засвідчив власним підписом, зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу не висловлював;  актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; висновком алкотестеру «Драгер», згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,81 % проміле; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду та затримання транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом; переглянутим в судовому засіданні диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
У зв`язку з цим доводи, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак не можуть служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закриття провадження у справі.
            З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою  і скасуванню в апеляційному порядку не підлягає.
 
            Керуючись ст. 294, 293  КУпАП, суддя
 
П О С Т А Н О В И Л А:

            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

            Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.      
            Постанова  набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                               Андрієнко А.М.