УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №272/442/21 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І. 
Категорія 65 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Трояновської Г.С.
суддів Павицької Т.М., Миніч Т.І.,                       
з участю секретаря судового засідання  Ляшук М.В.,            

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 272/442/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»  про захист прав споживачів 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Рудника М.І. у смт Попільня,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати незаконними дії АТ «Житомиргаз», які порушують права споживача щодо неправомірного зарахування обліку спожитого природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 об`ємом 26015 м3 за період за 2016 – 2019 роки та зобов`язати АТ «Житомиргаз» внести зміни в облік спожитого природного газу об`ємом 26015 м3 за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за період з 1997 року по 2004 рік.
В обгрунтування позову зазначила, що з 2005 року одержує послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що в період з 1997 року по 2004 рік вона разом зі своєю сім`єю проживала в підсобному приміщенні – літній кухні за даною адресою, яке опалювалося газом, оскільки велося будівництво житлового будинку на цій земельній ділянці. Об`єм використання газу в даному приміщенні обліковувався газовим лічильником – Галус G-4 № 2543047, 1995 року випуску, що був встановлений в 1997 році у розміщеному поряд приміщенні гаража, згідно показників якого проводилася оплата за спожитий газ. 
Після переїзду до житлового будинку опалювальне оснащення (батареї, газовий котел) в літній кухні було знято, так як приміщення не використовувалось, а показники спожитого газу зафіксовано у розмірі близько 25000 м3, лічильник демонтований не був. Вказала, що у будинку був встановлений інший газовий лічильник за № 0228101 за показниками якого здійснювалась оплата. Зазначила, що працівниками газової служби лічильник не перевірявся та не знімався взагалі з часу його встановлення з 1997 року.
У 2015 році Відповідачем на свій розсуд, було відкрито на її ім`я два рахунки на оплату послуг газопостачання: № 0400007729 за адресою: квартира АДРЕСА_2 та № 0400007720 за адресою: квартира АДРЕСА_3 . При цьому, на АДРЕСА_1 розміщений індивідуальний житловий будинок з присадибними господарськими будівлями та спорудами.
З того часу, на її адресу почали надходити квитанції на оплату послуг з газопостачання, відповідно до рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому в квитанціях за період з 2015 року по червень 2018 року, оплата за газ не нараховувалась, а лише зазначалось про відсутність боргу. З червня 2018 року на адресу Позивача почали надходити квитанції про спожитий газ з надуманими показниками. В подальшому, 01.10.2019 представниками Андрушівської дільниці Попільнянського відділення АТ «Житомиргаз» було здійснено перевірку газового лічильника, який розміщений не в житловому приміщенні по АДРЕСА_1 , про що складено Акт про порушення та Акт демонтажу засобу вимірювальної техніки, на газовому лічильнику Галус G-4 № 2543047, 1995 року випуску, було зафіксовано показник – 26015.49 м3. Зазначений показник було враховано в облік використання газу споживачем за три останні роки, що є неправомірним.
Посилаючись на те, що відповідачем безпідставно було включено в облік спожитий природний газ за використання якого було сплачено попередньо ще в період з 1997 – 2004 років, що потягнуло за собою нарахування боргу за оплату спожитого природного газу, просила задовольнити її позовні вимоги.
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що оплата за спожитий газ здійснювалась згідно показників лічильника за Договором про надання послуг з газопостачання, що був укладений з її померлим чоловіком ОСОБА_2 . З 2005 року літня кухня не використовувалася як житлове приміщення, а опалювальне оснащення було знято, відтак показники лічильника з того часу не змінилися. Судом не враховано, що відповідачем на власний розсуд відкрито на її ім`я два рахунки на оплату газопостачання, а також суд не врахував доведеність договірних правовідносин в період із 1997 року по 2004 рік. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, проте лічильник, встановлений в підсобному приміщенні у 1997 році на перевірку не знімався взагалі. Відповідач не надав актів перевірок за 2015-2019 роки і за попередні роки газового лічильника, газового обладнання в житловому будинку та прилеглих підсобних і господарських будівлях по АДРЕСА_1 . Наголошує, що оплата за спожитий природній газ проводилась з 1997 року, хоча й квитанції про його оплату не збереглись, оскільки минуло понад 20 років.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Житомиргаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 існують два особових рахунки, зареєстрованих на ім`я позивача з окремо зазначеними газовими приладами по яких ведеться облік. Зазначаючи про відсутність споживання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , позивач не надає жодних належних та допустимих доказів відсутності такого споживання, крім фото кухні. В свою чергу від позивача не надходило жодної письмової заяви щодо закриття особового рахунку № НОМЕР_1 та опломбування газової плити з метою зупинення споживання природного газу. У справі відсутні докази спожитих об`ємів природного газу на рівні 26015,49кв.м. саме у період до 2015 року та не надано жодних доказів оплати спожитих кубів природного газу в об`ємах 26015м.кв. Натомість в матеріалах справи наявна копія Акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 01.10.2019, яким зафіксований показник газового лічильника на рівні 26015,49 м.кв., що свідчить про фіксацію зазначеного показника саме 01.10.2019. Позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів як відсутності споживання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 після 2004 року так і того, що об`єми у розмірі 26015,49 м.кв. спожиті саме до 2004 року.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник адвокат Герастівський С.А. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.
Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» Гончарук О.М. проти доводів апеляційної скарги заперечила, надала пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 09 квітня 2004 року між Андрушівським управлінням по експлуатації газового господарства та ОСОБА_3 було укладено Договір № 220/48 про надання послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 /а.с.29-32/.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.28/
27.10.2004 Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого зазначено ОСОБА_3 . Характеристика житлового будинку, допоміжних будівель і споруд: - житловий будинок, під літерою «А», площею 226.7 м2; - сарай – літня кухня – гараж, під літерою «Б», площею 149.3 м2; - вбиральня, під літерою «В», площею 1.3 м2. /а.с.22-24/
На замовлення ОСОБА_4 Андрушівським УЕГГ ОАО «Житомиргаз» виготовлено робочий проект газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 та на плані газового обладнання будинку відображено наявність 1 лічильника газового G-4. /а.с.25-27/
Судом встановлено, що ОСОБА_1 одержує послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та має відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на газовий лічильник Галус G-4 № 2543047, 1995 року випуску, розташований в господарській будівлі на території її домогосподарства.
Із Акта про порушення від 01 жовтня 2019 року за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що лічильник знято та опломбовано в пакет R для визначення метрологічних характеристик, показання – 26015.49 м куб/а.с.4/
Згідно Акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 01 жовтня 2019 року, споживач ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , в неопалювальному приміщенні, демонтовано засіб вимірювальної техніки – лічильник Галус G-4 № 2543047, 1995 року випуску, показник – 26015.49 м3, за результатами огляду засобу вимірювальної техніки встановлено, що механічні пошкодження та ознаки самовільного втручання в роботу засобу вимірювальної техніки відсутні, пломби цілі /а.с.5/.
Із розрахунку споживання природного газу ТОВ «Житомиргаз збут» на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий 30 червня 2015 року за адресою АДРЕСА_4 , встановлено, що борг за спожитий газ станом на 01 грудня 2019 року на показник лічильника 26015 м3 за період з 01 грудня 2016 року по 30 листопада 2019 року, становить 191976.89 грн /а.с.6/.
Попільнянським відділенням АТ «Житомиргаз» № 100-Лв-18390-1219 від 12 грудня 2019 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що на показник лічильника – 25815, нараховано суму заборгованості в розмірі 191980.46 гривень /а.с. 8, 9/.
Згідно квитанцій по рахунку № 0400007729 на оплату послуг газопостачання за адресою АДРЕСА_4 , плата за спожитий газ становить: - червень 2015 року, листопад 2015 року, лютий 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, грудень 2017 року, лютий 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року -0.00 гривень. Плата за червень 2018 року – 139.16 гривень, за липень 2018 року – 389.64 гривень, за серпень 2018 року – 48.71 гривень, вересень 2018 року – 297.80 гривень, жовтень 2018 року – 0.00 гривень, листопада 2018 року – 0.00 гривень, грудень 2018 року – 2295.30 гривень, січень 2019 року – 2271.02 гривень, лютий 2019 року – 0.00 гривень, березень 2019 року – 1852.48 гривень, травень 2019 року – 1055.37 гривень, червень 2019 року – 1194.73 гривень, липень 2019 року – 1341.94 гривень, серпень 2019 року – 1347.31 гривень. /а.с.10-20/
Із квитанцій по рахунку № 0400007720 на оплату послуг газопостачання за адресою АДРЕСА_5 вбачається, що плата за спожитий газ становить: листопад 2020 року – 5739.04 гривень, грудень 2020 року – 221.52 гривень, лютий 2021 року – 6840.50 гривень, березень 2021 року – 907.35 гривень. /а.с.21/
20 квітня 2021 року на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про сплату суми заборгованості, щодо наданих послуг у період з січня 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 17649.20 гривень за забезпечення цілодобового доступу об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 до газорозподільної системи та підтримання на даному об`єкті відповідної величини річної замовленої потужності /а.с.98-99/.
ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом свого права, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив із того, що позивачем не доведено наявність підстав для визнання незаконними дій відповідача, щодо неправомірного зарахування обліку спожитого природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 та зобов`язання Відповідача внести зміни в облік спожитого природного газу за період з 1997 року по 2004 рік.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила визнати незаконними дії Відповідача щодо неправомірного зарахування спожитого газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 об`ємом 26015 м3 та зобов`язати відповідача внести зміни в облік спожитого газу за період з 1997 року по 2004 року.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.
Так, згідно із Законом України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу, зокрема є оператор газорозподільної системи, споживач.
На підставі пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктами 27, 28 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу та постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
Пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність та споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Згідно із частиною першою статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
       На виконання вимог положень статті 12 цього Закону, було розроблено та прийнято Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.
       Згідно з положеннями пункту 4 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору.
       Пунктом 1.3 розділу I Типового договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
       Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору).
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. (пункт 7 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ)
Відповідно до пункту 22 Правил, побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.
 Пунктом 25 цих Правил передбачено, що побутовий споживач є відповідальним за: несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання; відмову в доступі до об`єкта споживача представникам постачальника для виконання ними функцій, передбачених цими Правилами та договором; порушення інших вимог цих Правил.
Згідно пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
Відповідно до пункту 3, 4, 5, 6 глави 1 розділу Х Кодексу ГРМ, на об`єкті споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) в точці вимірювання організовується єдиний комерційний вузол обліку за виключенням випадку, коли через метрологічні характеристики, сезонну роботу відповідного обладнання, необхідність відокремлення обліку газу за окремою тарифною групою чи інші об`єктивні (обґрунтовані) причини можуть встановлюватися два та більше вузлів обліку. Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності лічильника газу споживають природний газ за нормами споживання, встановленими законодавством, до термінів, передбачених Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", та з урахуванням вимог цього Кодексу. Для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ цього Кодексу. Вимоги до складових частин вузлів обліку природного газу, їх правил експлуатації та порядку вимірювання ними обсягів (об`ємів) природного газу визначаються нормативними документами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі.
Пунктом 7 Глави «Правил постачання природного газу», затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року визначено, що в разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування природним газом споживач зобов`язаний повідомити постачальника та Оператора ГРМ/ГТС не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування природним газом та надати заяву про розірвання договору і здійснити оплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до вказаного споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування природним газом включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування природним газом споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитого об`єктами газоспоживання природного газу та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.
В пункті 5 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ від 09 грудня 1999 року № 2246, (чинних станом на 2004 рік) врегульовано, що після закінчення строку або дострокового припинення дії договору газові прилади і пристрої споживача відключаються від системи газопостачання шляхом перекриття запірних пристроїв перед газовими приладами або на ввідному газопроводі та установлення на них пломби чи інвентарної заглушки.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що вона у вказаний спірний період сплачувала кошти за спожитий природний газ та мала договірні правовідносини із відповідачем, дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність заявлених вимог.
Доводи в апеляційній скарзі позивача про те, що вона з 2004 року припинила споживання природного газу у підсобному приміщенні спростовуються встановленими обставинами щодо відсутності підтверджень того, що позивач, припиняючи споживання природного газу зверталась до відповідної установи з заявою про дострокове припинення дії договору, укладеного з газопостачальним підприємством.
Отже, за наявності відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на газовий лічильник Галус G-4 № 2543047, 1995 року випуску, розташованого в господарській будівлі на території домогосподарства позивача, та відсутності доказів повідомлення відповідача про припинення газокористування у зазначеному вище порядку, останнім обгрунтовано зафіксовано показник даного лічильника – 26015.49 м3  на дату складення акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 01.10.2019. 
Доводи в апеляційній скарзі про те, що судом не враховано, що відповідачем на власний розсуд відкрито на її ім`я два рахунки на оплату газопостачання не можуть бути враховані, оскільки зміст пунктів 3-6 глави І розділу Х Кодексу ГРМ свідчить про можливість встановлення двох і більше вузлів обліку природного газу з відповідним відкриттям двох та більше особових рахунків для зручності користування встановленими газовими приладами.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, проте лічильник, встановлений в підсобному приміщенні у 1997 році на перевірку не знімався взагалі. Відповідач не надав актів перевірок за 2015-2019 роки і за попередні роки газового лічильника, газового обладнання в житловому будинку та прилеглих підсобних і господарських будівлях по АДРЕСА_1 .
Проте, зазначені доводи не спростовують обов`язку позивача у разі звільнення  займаного приміщення та/або остаточного припинення користування природним газом повідомити постачальника та Оператора ГРМ/ГТС та надати заяву про розірвання договору і здійснити оплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до вказаного споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування природним газом включно. 
Оскільки, рішення місцевого суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного процесуального законодавства, а тому в силу вимог ст. 375 ЦПК України скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368, 374,375, 381-384ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. 
Повний текст постанови складено 05.11.2021.

Головуючий                             Судді