ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 605/278/21	Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О. 	
Провадження № 22-ц/817/1021/21 	Доповідач - Міщій О.Я.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року         м. Тернопіль
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі: 
головуючого - Міщій О.Я. 
суддів -  Дикун С. І., Шевчук Г. М., 
секретар с/з - Романська К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 605/278/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товаритсва "Акцент-Банк" на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 19.07.2021 року, ухвалене в місті Підгайці суддею Підгаєцького районного суду Горуцом Р.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" від імені та в інтересах якого діє Шкапенко Олександр Віталійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із указаним позовом.
Позивач зазначив, що відповідачка 16.03.2020 року звернулась до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в банку. 
Відповідачка ОСОБА_1 своїм підписом у вищевказаній заяві від 16.03.2020 року підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті банку, складає між нею та банком кредитний договір.
На підставі указаного договору відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) відповідно до умов договору. 
Проте ОСОБА_1 не виконувала умов укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 05.04.2021 року становить 17842,29 гривень., з яких: 13921,87 гривень - заборгованість за кредитом, 3920,42 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Тому, позивач просив стягнути з відповідачки указану суму боргу.
Заочним рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 19.07.2021 року  в задоволенні позовних вимог АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.
Не погоджуючись з  рішенням суду першої інстанції, АТ «Акцент- Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, постановивши нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах банку, так як підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг в Акцент-Банку, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання послуг в А-Банку та зобов`язався регулярно знайомитись зі змінами до них на офіційному сайті банку. 
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, а отже ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та погодився з ними, оскільки кредитний договір є договором оферти. 
Вказує на неправильність висновку суду щодо відсутності підстав для стягнення з боржника на користь банку процентів за користування кредитними коштами. Зазначив, що крім Умов та Правил надання банківських послуг позивачем також надано до суду паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко передбачені всі умови кредитування, строки, процентна ставка, та інше. Паспорт продукту підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. Номер телефону на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено та зазначено особисто відповідачем в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент - Банк», яку ОСОБА_1 підписала власноруч.
Позивач зазначив, що наданий ним розрахунок заборгованості є вірним, на підтвердження правильності розрахунку АТ «Акцент-Банк» надало банківську виписку. 
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась.
Представник Акціонерного товариства «Акцент-банк» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи апеляційним судом повідомлений належним чином, тому колегія суддів ухвалила розгляд справи здійснювати у відсутності представника АТ " Акцент-Банк". 
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно та завчасно.
Із матеріалів справи видно, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що стверджується відомостями з Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради (а.с. 25).
За зареєстрованим місцем проживанням відповідачки ОСОБА_1 апеляційним судом надіслано судові повістки про судові засідання 28.10.2021 року і 23.11.2021 року, які були повернуті до суду із зазначенням причин невручення - адресат відсутній за вказаною адресою (трек №: 4600116705259, трек №4600116791333).
Оскільки судові повістки за місцем реєстрації були повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" апеляційним судом вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 за адресою місця проживання, яку вона надала ПАТ «Акцент-банк» - АДРЕСА_2 .
Однак за вказаною адресою, судова повістка також була повернута до суду із зазначенням причин невручення - адресат відсутній за вказаною адресою (трек №: 4600116791309).
Згідно п. 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.1 статті131 ЦПК України, ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час усього розгляду справи не повідомляла.
Згідно ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що відповідачка ОСОБА_1 належно сповіщена про час та місце судового засідання, однак не з"явилася до суду без поважних причин, тому ухвалила розглянути справу без її участі.
Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню , з огляду на наступне.
Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак, рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як видно з матеріалів справи, 16.03.2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» та паспорт споживчого кредиту за програмою " Кредитна картка".
Підписавши паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 погодилась з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з умовами, викладеними в п. 4, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитними коштами за межами пільгового періоду визначена у розмірі 44,40 %; з умовами, викладеними в п. 6, відповідно до яких процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, визначена у розмірі 7,4 % у місяць.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ «Акцент-Банк», відповідач має заборгованість за договором №SAMABWFC10073157145 від 16.03.2020 року у розмірі 17842,29 гривень., з яких: 13921,87 гривень - заборгованість за кредитом, 3920,42 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості, суд виходив із недоведеності та необгрунтованості позовних вимог, так як позивачем не надано суду кредитного договору, а зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» не вбачається жодної інформації, яка б свідчила про укладення між сторонами саме кредитного договору, в ній не міститься інформації про його істотні умови, розмір встановленого кредитного ліміту, не зазначено типу та строку дії картки та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору та зрозумілими споживачам і доведені до їх відома. Зазначив, що витяг з тарифів і витяг з умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідачки, тому не свідчать про укладення саме кредитного договору. Суд вказав, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладення кредитного договору.
Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як видно з матеріалів справи, в підписаній  відповідачкою 16.03.2020 року  анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку зазначено, що ця заява в сукупності з  Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між  особою, що її підписала, і банком договір про надання банківських послуг. 
З матеріалів справи вбачається, що сторони, крім анкети - заяви, 16.03.2020 року року  підписали також  паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» , в якому визначили: тип кредитного продукту - картка «Зелена», тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання;  сума кредиту до 200000 грн., строк кредитування - 240 місяців, мета отримання кредиту - на споживчі цілі,  спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку,  процентна ставка  базова 3,7% в місяць (44,4% річних), тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,4% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості ( у випадку наявності простроченої заборгованості);  порядок повернення кредиту -  щомісячно, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі 5% від заборгованості на останній день минулого місяця, не менше 100 гривень, не менше суми нарахованих процентів плюс штраф, якщо він виник, але не більше залишку заборгованості (а.с. 5 - 6).
Підпис ОСОБА_1  в паспорті споживчого кредиту підтверджено 16.03.2020 року за допомогою простого електронного підпису, шляхом підтвердження дзвінка з номера телефону НОМЕР_1 , зазначеного відповідачем у анкеті - заяві  про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної власноручно. 
Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 погодилась з умовами, викладеними у заяві та у паспорті споживчого кредиту без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви нею проставлено свій особистий підпис, а у паспорті споживчого кредиту нею проставлено електронний підпис.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, а підписання ОСОБА_1 анкети - заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між нею і банком кредитного договору.
При цьому, ОСОБА_1 зазначені обставини жодним чином не спростовувала. Будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитної картки, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачка ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надала.
Суд першої інстанції наявним у справі доказам належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не виникло домовленості щодо виду банківських послуг, які відповідачка бажала отримати, ні щодо розміру процентної ставки за користування кредитом, процентної ставки за неналежне виконання зобов`язань за кредитом, щодо встановлення кредитного ліміту.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції щодо недоведеності факту укладення між сторонами 16.03.2020 року кредитного договору, так як вказаний договір був укладений як електронний правочин, підписаний позивачкою ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису 
Отже, згідно Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідачка прийняла на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку. 
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як вбачається з підписаного відповідачкою паспорту споживчого кредиту, ОСОБА_1 погодилась з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з умовами, викладеними в п. 4, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитними коштами за межами пільгового періоду визначена у розмірі 44,40 %; з умовами, викладеними в п. 6, відповідно до яких процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, визначена у розмірі 7,4 % на місяць.
Згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку заборгованості, відповідачка має заборгованість за договором №SAMABWFC10073157145 від 16.03.2020 року у розмірі 17842,29 гривень., з яких: 13921,87 гривень - заборгованість за кредитом, 3920,42 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником ОСОБА_1 ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суд не надано.
Представником банку на підтвердження правильності наданого суду розрахунку надано до апеляційної скарги банківську виписку по основній картці ОСОБА_1 НОМЕР_2 за період з 16.03.2020 року по 30.07.2021 року.
За таких обставин, факт існування у відповідачки заборгованості у вказаному розмірі є доведеним, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 , як з боржника, на користь АТ Акцент-Банк».
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ " Акцент-Банк"» підлягає задоволенню, рішення Підгаєцького районного суду від 19.07.2021 року слід скасувати, ухваливши нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором від 16.03.2020 року у розмірі 17842,29 гривень, що складається із: 13921,87 гривень - заборгованість за кредитом, 3920,42 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень. При поданні апеляційної скарги АТ "Акцент-Банк" сплачено судовий збір у розмірі 3405 гривень. 
За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог, тому з відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь АТ " Акцент-Банк" понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270 гривні та за подання апеляційної скарги - в сумі 3405 гривень, що разом становить 5675 гривень.
Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити.
Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 19.07.2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( код ЄДРПОУ 14360080, місце знаходження вул.Батумська, будинок 11, м.Дніпро, 49074) заборгованість за кредитним договором від 16.03.2020 року у розмірі 17842,29 гривень (сімнадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні двадцять дев`ять копійок) заборгованості за кредитним договором від 16.03.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( код ЄДРПОУ 14360080, місце знаходження вул.Батумська, будинок 11, м.Дніпро, 49074) витрати зі сплати судового збору у розмірі 5675 гривень (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 24.11.2021 року.

Головуючий 

Судді