П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/10493/21	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Єщенка О.В. ,  Танасогло Т.М. 
за участю секретаря: Пономарьової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі №420/10493/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу №01-08/221 від 23.02.2021 року

У С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-08/221 від 23.02.2021 року про анулювання паспорту прив`язки групи стаціонарних тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , який виданий ФОП ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради до спірних правовідносин застосовано пункт 2.27 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» у нечинній редакції. Також, позивач вказував на те, що Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради у спірному наказі №01-08/221 від 23.02.2021 року не вказано на конкретну підставу для анулювання паспорту прив`язки, а лише здійснено посилання на пункт 9.8 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, який містить щонайменше 7 підстав. Як наголошував позивач, у пункті 5 акта обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. здійснено посилання на паспорт прив`язки №01-08/221 від 12.03.2015р. Однак, ОСОБА_1 отримав паспорт прив`язки 12.03.2019р. До того ж, позивач акцентував увагу суду першої інстанції на тому, що відповідачем не обґрунтовано яким, зокрема, способом було встановлено перевищення ОСОБА_1 заявленої площі, визначення якої саме площі (внутрішньої чи зовнішньої), за допомогою яких пристроїв чи приладів вчинялися дії щодо вимірювання. Позивач стверджує, що перевищення площі спірного об`єкта є припущенням відповідача. Крім того, контролюючим органом не повідомлено позивача про проведення заходів державного нагляду (контролю), у зв`язку з чим не був присутнім під час його проведення.  
Відповідач з позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що фактична площа тимчасової споруди перевищує заявлену у договорі (60кв.м.) та становить близько 130квм. Отже, встановлена тимчасова споруда не відповідає наданому паспорту прив`язки, при її встановленні вимог паспорта прив`язки не дотримано. 
Згідно із поданими виконавчим комітетом Одеської міської ради до суду першої інстанції письмовими поясненнями позивачем порушено Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Одесі та надано до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради недостовірні відомості щодо площі тимчасової споруди. Означене свідчить про захоплення ОСОБА_1 земельної ділянки комунальної власності площею вдвічі більшою ніж передбачено дозвільними документами. Також, третя особа вказувала про обізнаність позивача із причинами анулювання паспорта прив`язки та розірвання договору в односторонньому порядку. Як стверджує орган місцевого самоврядування, заходи контролю уповноваженими особами спеціалізованих органів вчинено у межах наданих чинним законодавством повноважень. При цьому, обов`язкової участі власника тимчасової спору та понятих під час проведення заходу державного нагляду (контролю) не передбачено. Крім того, з урахуванням положень наказу Міністерства розвитку громад та територій від 23.11.2020р. №284 «Про затвердження змін до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», який набрав чинності 09.02.2021р., пункт 2.25 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» виключено. Пункти 2.26-2.35 означеного наказу вважаються відповідно пунктами 2.25-2.34. Отже, п.2.27 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244, на підставі якого позивачу анульовано паспорт прив`язки, наразі є п.2.26.
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом ФОП ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а здійснено лише цитування загальних законодавчих приписів, без будь-якого співвідношення до дій, які були вчинені під час прийняття спірного акта індивідуальної дії. 
Відповідно до поданих Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до окружного адміністративного суду пояснень позивач продовжує здійснювати підприємницьку діяльність як у тимчасовій споруді з прив`язкою до АДРЕСА_1 , так і в інших дев`яти тимчасових спорудах у межах міста Одеси. Також, третя особа зазначає, що тимчасова споруда є рухомою річчю, вільне переміщення якої не несе загрози її знецінення та зміни призначення. До того ж, дії виконавчих органів Одеської міської ради повністю відповідають вимогам чинного законодавства. При цьому, відсутність у позивача розуміння про вчинені ним порушення оформленого Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради паспорту прив`язки тимчасової споруди шляхом збільшення її площі, ескізів фасаду, відхилення від схеми благоустрою прилеглої до тимчасової споруди території не звільняє останнього від визначеними приписами чинного законодавства наслідків. Крім того, у пункті 5 акта обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. здійснено посилання на паспорт прив`язки 2019р., а не 2015р. Як зазначено третьою особою, в Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради немає обов`язку повідомляти суб`єкта господарювання про проведення заходу державного нагляду (контролю).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі №420/10493/21 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу №01-08/221 від 23.02.2021 року - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем перевищено заявлену площу тимчасової споруди. При цьому, ФОП ОСОБА_1 був обізнаний про причини анулювання паспорту прив`язки та розірвання договору в односторонньому порядку. Також, окружний адміністративний суд дійшов висновку щодо наявності в Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» повноважень на здійснення заходів з контролю за додержанням підприємцями Правил розміщення тимчасових споруд. Крім цього, судом першої інстанції установлено, що жодними актами у сфері розміщення тимчасових споруд не передбачено обов`язкової участі під час обстеження правомірності її розміщення власника тимчасових споруд та понятих. Як з`ясовано судом першої інстанції, на виконання положень наказу Міністерства розвитку громад та територій від 23.11.2020 року №284 «Про затвердження змін до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», який набрав чинності 09.02.2021 року, пункт 2.25 виключено, у зв`язку з цим пункти 2.26-2.35 вважається відповідно пунктами 2.25-2.34. Отже, п.2.27 Порядку, на підставі якого позивачу анульовано паспорт прив`язки, на сьогоднішній день є п.2.26. До того ж, окружний адміністративний суд погодився із аргументами відповідача стосовно того, що з аналізу всіх цифр « 9» акта обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. можливо дійти чіткого розуміння, що цифра « 2015» на яку звертає увагу позивач є цифрою « 2019». Як установлено судом першої інстанції, позивач продовжує здійснювати підприємницьку діяльність, як у тимчасовій споруді з прив`язкою до АДРЕСА_1 , так з інших 9-ти тимчасових споруд у межах міста.
Не погодившись із вищеозначеним рішенням окружного адміністративного суду ФОП ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що, на думку позивача, є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовної заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що акт обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. є недостатнім та недостовірним доказом порушення ФОП ОСОБА_1 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі. Відомості вказаного акту не відповідають реальним обставинам, містять неточну площу тимчасової споруди, не відповідають наявній дозвільній документації, не містять інформації про технічних засіб, яким вчинялися вимірювання. На думку скаржника, акт обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. містить лише припущення. Як стверджує позивач, під час оформлення необхідних для отримання паспорта прив`язки документів ФОП ОСОБА_1 до уповноваженого органу подано достовірні дані, у тому числі, стосовно площі тимчасової споруди, які є незмінними протягом усього часу. На думку скаржника, матеріали справи не містять жодного доказу надання позивачем до уповноваженого органу недостовірних відомостей. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про захоплення ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки комунальної власності. Позивач акцентує увагу суду апеляційної інстанції на неправильності висновків окружного адміністративного суду. Також, скаржник вказує на те, що спірний наказ Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-08/221 від 23.02.2021 року не відповідає критеріям чіткості та розсудливості акта індивідуальної дії. Решта доводів апеляційної скарги дублює зміст позовної заяви та відповіді на відзив.
Згідно із поданими виконавчим комітетом Одеської міської ради до суду апеляційної інстанції поясненнями оскаржуване позивачем рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Натомість, викладені ФОП ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи є безпідставними. На думку третьої особи, апеляційна скарга позивача носить суто формальний характер, оскільки у ній відсутні мотиви та підстави для скасування спірного рішення окружного адміністративного суду. Також, орган місцевого самоврядування зазначає, що позивачем порушено Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Одесі та надано до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради недостовірні відомості щодо площі тимчасової споруди. Означене свідчить про захоплення ОСОБА_1 земельної ділянки комунальної власності площею вдвічі більшою ніж передбачено дозвільними документами. Отже, анулювання дії паспорта прив`язки тимчасової споруди відбулося з урахуванням положень чинного законодавства. 
Відповідно до поданого Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради відзивом на апеляційну скаргу фактична площа тимчасової споруди перевищує заявлену у договорі (60кв.м.) та становить близько 130квм. Відтак, встановлена тимчасова споруда не відповідає наданому паспорту прив`язки, при її встановленні вимог паспорта прив`язки не дотримано. Вказане є достатньою законодавчо передбаченою підставою для анулювання дії паспорта прив`язки тимчасової споруди. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Так, колегією суддів установлено, що 12.03.2019р. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки на групу стаціонарних тимчасових споруд (заміна існуючої) – два зблокованих павільйони (загальна площа твердого покриття – 60,00кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1 .
14.03.2019р. між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (Уповноважений орган) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Користувач) укладено договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності №ТС-218/19, за істотними умовами якого Уповноважений орган надає Користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування групи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, загальною площею 60,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організацій Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам. Підставою для розміщення ТС в межах міста Одеси за цим договором є паспорт прив`язки, який є невід`ємною частиною цього договору.  
З матеріалів справи убачається, що 17.02.2021р. головним спеціалістом контролю з демонтажу та протидії стихійної торгівлі Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради Шульгою Т.В., головними спеціалістами відділу розвитку та експлуатації торгівлі Приморського району комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» Тавакалан Г.С., ОСОБА_2 здійснено обстеження тимчасової споруди на відповідність її розміщення Правилам розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в місті Одесі, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3961-VІ, та чинному законодавству України, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1 . 
За наслідками вказаного обстеження перевіряючими складено акт обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р., у якому зазначено, що фактична площа ТС на підставі проведених замірів 130кв.м., площа на підставі договору на право тимчасового користування місця для ТС 60кв.м. Стан прилеглої території незадовільний.
18.02.2021р. Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради складено висновок №0113/11/в, яким підтверджено можливість анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди від 12.03.2019р., виданого ФОП ОСОБА_1 на групу стаціонарних ТС, загальною площею 60,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що фактична площа тимчасової споруди перевищує заявлену та становить близько 130кв.м. Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на ім`я в.о. директора департаменту архітектури та містобудування Боринської Т.С. надіслано лист від 18.02.2021р. №0113/11/в, у якому викладено прохання анулювати паспорт прив`язки, виданий ФОП ОСОБА_1 від 12.03.2019р. №01-08/221.
Колегією суддів установлено, що 23.02.2021р. Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради прийнято наказ «Про анулювання паспорту прив`язки групи стаціонарних тимчасових споруд від 12.03.2019р. №01-08/221, за адресою; АДРЕСА_1 , заявник: ФОП ОСОБА_1 » №01-08/221, яким анульовано паспорти прив`язки групи стаціонарних тимчасових споруд (два зблокованих павільйони, загальною площею твердого покриття – 60,00кв.м.) від 12.03.2019р. №01-08/221, за адресою: АДРЕСА_1 , виданий ФОП ОСОБА_1 .
Апеляційним судом з`ясовано, що Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради листом від 03.03.2021р. №01-13/2661 повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності №ТС-218/19 від 14.03.2019р. в односторонньому порядку з 09.03.2021р. у зв`язку з анулюванням Департаментом архітектури та містобудування паспорту прив`язки ТС від 23.03.2021р. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до частини 1 статті 73 якого акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого; комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами.
Частиною 3 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.
Апеляційним судом установлено, що рішенням Одеської міської ради №4184-VII від 30.01.2019 року затверджено Положення про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (нова редакція).
Відповідно до пп.1.1. п.1 Положення про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням Одеської міськради №4184-VII від 30.01.2019 року, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створено відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до пп.2.2.21 пп.2.1. п.2 Положення про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням Одеської міськради №4184-VII від 30.01.2019 року, завданнями Управління є, зокрема, здійснення заходів з демонтажу тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі, встановлених без улаштування фундаментів, заглиблених у землю.
Згідно     статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначено Законом України «Про благоустрій населених пунктів», який спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.
Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»     передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;     б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти;     г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
За приписами пункту 5 частини 1     статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
Відповідно до пункту 5 частини 2     статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Згідно із частинами 1, 2 статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою.
Правила розробляються для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Частинами 2, 4 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.
Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджено наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244, згідно із п.1.3 якого тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Відповідно до п.1.4. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244, паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності.
Пунктом п.1.7 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244, передбачено, що розміщення ТС під час проведення ярмарок, державних та місцевих святкових, урочистих масових заходів на строк проведення таких заходів здійснюється у порядку, встановленому органами місцевого самоврядування.
Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі затверджено рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року.
Згідно із п.1.1 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року, їх розроблено на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011 року «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» та врегульовує питання розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі на території міста Одеси.
Пунктом 1.2 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року, передбачено, що вони регулюють відносини між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.
Відповідно до пункту 1.4 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради є уповноваженим органом, визначеним Одеською міською радою для регулювання діяльності з дотримання фізичними та юридичними особами Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі.
Згідно із п.2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244, підставою для розміщення тимчасової споруди є: 
- паспорт прив`язки тимчасової споруди, виданий управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради;
- договір на право тимчасового користування місцем під розміщення тимчасової споруди, укладений з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.
Пунктами 6.1, 7.1 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року, передбачено, що підставою для розміщення ТС в межах м. Одеси є паспорт, який надається Управлінням та договір з Уповноваженим органом. Самовільне розміщення ТС та розміщення ТС на зеленій зоні - забороняється.  
У визначених п. 4.2. Правил випадках розміщення ТС відбувається у відповідності до комплексної схеми розміщення ТС.
Підставою для встановлення ТС є паспорт та відповідний договір на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС, укладений з Уповноваженим органом.
Відповідно до п.1.4 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року, протиправно розміщена ТС – тимчасова споруда, яка характеризується хоча б однією з наступних ознак: 
- розміщується без отримання оформленого у встановленому порядку паспорту прив`язки;
- розміщується без укладеного з Уповноваженим органом договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС, або термін дії якого закінчився;
- продовжує розміщуватись після закінчення терміну дії паспорту прив`язки, у тому числі у випадку анулювання паспорту прив`язки чи відмови у його продовженні або його недійсності; 
- розміщується з недотриманням хоча б одного з визначених паспортом прив`язки параметрів щодо типу, розміру ТС та/або місце розташування якої не відповідає місцю, визначеному у паспорті прив`язки;
- експлуатується з порушенням вимог чинного законодавства України та цих Правил, що встановлено Уповноваженим органом.
Пунктом 9.8 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради №3961-VI від 09.10.2013 року, визначено, що паспорт анулюється згідно з рішенням, оформленим наказом Управління, на підставі відповідного висновку Уповноваженого органу до закінчення строку його дії у наступних випадках:
- за письмовою заявою власника ТС; 
- у разі припинення юридичної особи; 
- у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем; 
- у випадку встановлення факту надання в заяві та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 
- за необхідності, у випадку невикористання місця розташування ТС безперервно протягом шести місяців, окрім літніх майданчиків; 
- у випадку розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС;
- у випадку виявлення невідповідності товарної спеціалізації ТС, що зазначалась у заяві про намір встановлення ТС.
Згідно із п.2.26 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244 дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов:
недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні;
невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС;
надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.
Отже, за наслідками офіційного з`ясування фактичних обставин справи у системному зв`язку з приписами чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості та правомірності прийняття Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради наказу «Про анулювання паспорту прив`язки групи стаціонарних тимчасових споруд від 12.03.2019р. №01-08/221, за адресою; АДРЕСА_1 , заявник: ФОП ОСОБА_1 » №01-08/221 від 23.02.2021 року, оскільки фактична площа тимчасової споруди перевищує заявлену.
Означене свідчить про надання ФОП ОСОБА_1 недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженому наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244, під час підготовки паспорта прив`язки тимчасової споруди та є підставою для анулювання дії паспорта прив`язки такої тимчасової споруди. 
Стосовно доводів скаржника про те, що Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради належним чином не установлено площу тимчасових споруд позивача та невідомо яким способом здійснювались відповідні заміри площі тимчасових споруд, колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, за загальним правилом тягар доказування правомірності винесення оскаржуваного акта індивідуальної дії покладено на відповідача.
При цьому, у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать про порушення суб`єктом господарювання законодавчих приписів такий суб`єкт господарювання має спростовувати означені доводи органу місцевого самоврядування. 
Однак, за наслідками з`ясування в межах розгляду даної справи фактичних обставин, колегія суддів установлено, що ФОП ОСОБА_1 не спростовано наведених фахівцями контролюючого органу в акті обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. обставин та не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що площа тимчасових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , становить 60кв.м. 
Щодо доводів скаржника про недоречність посилання Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в оскаржуваному наказі №01-08/221 від 23.02.2021 року на п.2.27 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244, колегія суддів зазначає таке.
Умови за наявності яких анулюється дія паспорта прив`язки тимчасової споруди наведено у п.2.26 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 21.10.2011 року №244.
Отже, беручи до уваги наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими вищевказані посилання скаржника, оскільки означене не нівелює установлених в акті обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. обставин та не може слугувати підставою для звільнення ФОП ОСОБА_1 від відповідальності за використання частини землі територіальної громади міста Одеси без дозвільних документів.
Крім того, на спростування доводів позивача колегія суддів зазначає, що в межах спірних правовідносин, немає законодавчих вимог стосовно обов`язкової участі під час проведення обстеження тимчасової споруди її власника та понятих.
Суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими доводи скаржника відносно того, що в акті обстеження тимчасової споруди від 17.02.2021р. перевіряючими зазначено реквізити паспорта прив`язки (№01-08/221 від 12.03.2015р.) до якого ФОП ОСОБА_1 не має жодного відношення, оскільки за наслідками дослідження вказаного доказу колегією суддів установлено, що в ньому зазначено про паспорт прив`язки від 12.03.2019р. №01-08/221, який Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано саме ФОП ОСОБА_1 .
Не є юридично спроможним у контексті спірних правовідносин посилання скаржника на висновок Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 01.03.2019р. №0113/346/в, оскільки вказаний документ не доводить того, що на час проведення обстеження площа тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 становила 60квм.
Вказаним висновком від 01.03.2019р. №0113/346/в Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради лише підтверджено можливість установки ФОП ОСОБА_1 тимчасової споруди та укладення договору на право тимчасового користування місцем для розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 площею 60кв.м.
Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.
При цьому, викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують, наведених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції висновків. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства та не впливають на висновки суду, викладені в рішенні суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі №420/10493/21 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії   судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано колегією суддів 10.12.2021р.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.