КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №33/824/4348/2021                     
справа №761/31271/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року                                                                                                          м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, працюючого заступником директора Департаменту - начальником служби містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
 
встановив:
 
   Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн. 
 
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 17 вересня 2021 року подано апеляційну скаргу. Просить поновити строк на оскарження постанови суду від 23 жовтня 2020 року.
 
Згідно із частиною 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
 
Законом визначено, що особі, яка має намір подати апеляційну скаргу, надається десять днів, що починають відраховуватися з дня прийняття постанови, для можливості підготувати та подати апеляційну скаргу. Натомість особі, якій не було вручено або надіслано копію постанови у визначені для цього строки, або з інших підстав, строк на оскарження постанови може бути поновлено на підставі відповідного обґрунтованого клопотання.
 
З матеріалів справи, зокрема даних аудіозапису судового засідання, убачається, що після оголошення прийнятого рішення суд повідомив про можливість отримання постанови протягом трьох днів. 
 
Згідно із супровідним листом від 23 жовтня 2020 року копія постанови надіслана на адресу Офісу Генерального прокурора.
 
Копію постанови ОСОБА_1 вручено 30 жовтня 2020 року в суді, що убачається з даних розписки.
 
06 листопада 2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 23 жовтня 2020 року.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 23 жовтня 2020 року. Копія зазначеної постанови надіслана на адресу скаржника згідно із супровідним листом від 25 листопада 2020 року.
 
13 липня 2021 року ОСОБА_1 подано чергову апеляційну скаргу на постанову суду від 23 жовтня 2020 року.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанову суду від 23 жовтня 2020 року. Копія зазначеної постанови надіслана на адресу скаржника згідно із супровідним листом від 20 липня 2021 року.
 
17 вересня 2021 року ОСОБА_1 подано цю апеляційну скаргу.
 
Посилаючись на поважність обставин пропуску строку на подання апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні оголошено лише резолютивну частину постанови, у зв`язку із чим не міг подати обґрунтовану апеляційну скаргу, повний текст зміг отримати лише 30 жовтня 2020 року. 06 листопада 2020 року подав апеляційну скаргу, проте про розгляд апеляційної скарги не повідомлявся та 13 вересня 2021 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень дізнався, що йому відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження.
 
Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року відмовлено у поновленні пропущеного строку. 
 
Звертаючись із другою апеляційною скаргою в липні 2021 року, тобто більш ніж через пів року, ОСОБА_1 вказав, що про цю постанову апеляційного суду довідався 12 липня 2021 року з ЄДРСР, але в тексті раніше вказав, що ознайомився із цією постановою апеляційного суду 26 листопада 2020 року в ЄДРСР.
 
Звертаючись із цією апеляційною скаргою у вересні 2021 року, ОСОБА_1 вказує, що про постанову апеляційного суду від 18 листопада 2020 року довідався 13 вересня 2021 року з ЄДРСР (тоді як в попередній апеляційній скарзі вказав 12 липня 2021 року), але в тексті раніше знову вказує, що ознайомився із цією постановою апеляційного суду 26 листопада 2020 року в ЄДРСР.
 
Обставин подання другої апеляційної скарги не зазначає.
 
З викладеного убачається непослідовність та викривлення фактичних обставин справи, відсутність належної заінтересованості у вирішенні справи. Поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не зазначається.
 
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).
 
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
 
Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції уважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 23 жовтня 2020 року задоволенню не підлягає, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подає.
 
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року повернути особі, яка її подає.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                               Н.В. Поліщук