Провадження № 33/4820/341/21 
Справа № 672/174/21 Головуючий в 1-й інстанції Шинкоренко С. В. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л.М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м.Хмельницький
       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Бацюк О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,-
   
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  10 200 грн. (десять тисяч  двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. 
За постановою суду,  ОСОБА_1 18.02.2021 року, близько 02 год. 44 хв. керував транспортним засобом марки Фольксваген Джета д/н НОМЕР_1 поблизу будинку №53, по вул. Грушевського, м. Городок Хмельницької області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з роту, нестійка хода, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП. Зазначає, що оскаржувану постанову суду ним отримано лише 09.04.2021 року, останній день строку на апеляційне оскарження закінчився 18.04.2021 року (неділя), а тому звернувся з апеляційною скаргою в перший робочий день, пропустивши цей строк з поважних причин. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що працівник правоохоронного органу не дотримався жодної норми законодавства, яке регулює дану справу, а поліцією не надано жодного доказу того, що Драгер пройшов сертифікацію, а також не досліджено дотримання процедури залучення свідків та наданнями ними письмових пояснень. Крім того, судом не досліджувався зазначений час, в складених документах, та причина зупинки транспортного засобу під його керуванням. На його думку, розгляд справи проведено однобічно, що потягло за собою винесення неправосудного рішення, винесеного з грубим порушенням норм законодавства України.
Заслухавши доповідь судді, захисника Бацюк О.М., на підтримку поданої апеляційної скарги, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відхиленню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи постанову ОСОБА_1 отримано лише 09.04.2021 року (а.с. 48), останнім днем строку на апеляційне оскарження є 18.04.2021 року, який є вихідним днем - неділя, він звернувся з апеляційною скаргою в перший робочий день, і тому пропустив строк з поважних та незалежних від нього причин, а тому його слід поновити. 
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

       Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487455 від 18 лютого 2021 року вбачається, що 18.02.2021 року, близько 02 год. 44 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Фольксваген Джета д/н НОМЕР_1 , поблизу будинку №53, по вул. Грушевського, м. Городок Хмельницької області, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з роту, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився, у присутності двох свідків (а.с.1).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода,почервоніння обличчя. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.4).
З письмових пояснень свідків  ОСОБА_2  та ОСОБА_3  слідує, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_4 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у медичному закладі Городоцької ЦРЛ, на що, останній, відмовився (а.с. 5,6). 
Такі письмові пояснення свідок  ОСОБА_3  підтвердив в судовому засіданні першої інстанції та пояснив, що він, разом з іншим свідком, був присутній при складанні протоколу відносно водія ОСОБА_1 . Вказав, що інспектор поліції дійсно пропонував пройти огляд водію, в його присутності, і в присутності другого свідка. 
З огляду на це, є безпідставними доводи апеляційної скарги про не дослідження судом першої інстанції дотримання процедури залучення свідків та надання ними письмових пояснень, оскільки вказаний свідок в суді підтвердив дотримання процедури, визначеної ст.266 КУпАП.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_1 , у вказаний у протоколі день та час, був зупинений працівниками поліції. Поліцейський запитує його чому він не зупиняється. В ході розмови працівник поліції каже, що відчуває запах алкоголю, на що ОСОБА_1 визнає що випивший, тільки сидів за столом і за секунду його зупинили. У зв`язку виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Проте, від проходження огляду, на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовляється, що було чітко відображено на відеозаписі. 

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_5 показав суду, що в ході здійснення патрулювання в м. Городок Хмельницької області, по вул. Грушевського, було помічено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Підставою зупинки слугувало те, що виїжджаючи від кафе-бару водій не увімкнув покажчик повороту та в авто не працювала одна із фар, здійснював рух по всій дорозі від бордюру до бордюру. На їх вимогу даний автомобіль відразу не зупинився. Проте, згодом зупинився, після зупинки повідомив, що у нього відсутні документи, про що було складено протокол за ст. 126 КупАП. Від водія було відчутно запах алкоголю, на запитання чи він вживав спиртні напої, повідомив, що випивший. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності 2-х свідків, відмовився.
Такі покази свідка спростовують доводи апеляційної скарги в частині не дослідження причин зупинки.
Твердження апелянта, щодо ненадання працівниками поліції сертифікату відповідності на технічний прилад та свідоцтва про повірку не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, оскільки відповідно до розділу ІІ п.5 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, обов`язок працівника поліції надати сертифікат відповідності на технічний прилад, за допомогою якого пропонується водію пройти огляд на стан сп`яніння та свідоцтва про повірку, виникає лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.
Однак, із змісту відеозапису такої вимоги від водія ОСОБА_1 не надходило.
Крім того, місцевим судом належним чином досліджено документ про відповідність технічного приладу алкотестер Alcotest 6810, який перебуває у користуванні місцевої поліції фірми Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина. У цьому сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу чітко зазначено, що сертифікат видано виробнику та зобов`язано останнього забезпечити відповідність газоаналізаторів затвердженому типу та вимогам нормативних документів. Окрім того, вказані у сертифікатах терміни його дії - з 18 травня 2010 року по 16 квітня 2013 року - означає період, впродовж якого виробник зобов`язаний виготовити газоаналізатори відповідно до затвердженого типу та вимог нормативних документів і не охоплює термін їх допустимої подальшої експлуатації. Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки експлуатація газоаналізаторів після їх випуску пов`язана з обов`язковою їх повіркою.
Відповідно до копії листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 04 квітня 2017 № 28-10/60, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.
За таких обставин, засіб вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 6810 виробництва компанії Drаger Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам чинного законодавства та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення сервісного обслуговування в уповноваженому виробником сертифікованому сервісному центрі не менше ніж 1 раз на 12 місяців та здійснення повірки не менше ніж 1 раз на 12 місяців, що спростовує позицію захисника.
Будь-яких інших механізмів повірки Drаger Alcotest 6810 законодавством не передбачено, як і не передбачено вжиття коригувальних заходів, необхідних для приведення ЗВТ у відповідність із встановленими вимогами, у разі закінчення строку чинності сертифікату відповідності ЗВТ.
       Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 року (який є загальнодоутспним в мережі інтернет https://fakty.ictv.ua/ru/lifestyle/auto/20180216-zakonnist-alkotesteriv-vidpovid-politsiyi/, виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 року №1497, що підтверджується наявністю даних у архіві щодо 

свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015 року.
       01.07.2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі – ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 року №753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ №1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.
  Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію – використовувались у практиці.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Сукупність доказів, які є в матеріалах справи, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та не дають підстав для обґрунтованих сумнівів в зворотному. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції розцінюються як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності.
Посилання апелянта на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,- 

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Городоцького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року.
Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша