ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року                                                                              Справа № 4/23-Б 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Юрчук М.І. 
секретар судового засідання Цвіркун О.О. 
за участю представників сторін:
від апелянта: Адаменко Т.С.  
від кредиторів: не з`явились 
арбітражний керуючий: Черниш О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 29.07.2021 суддею Кострицею О.О. у м. Житомир (повний текст ухвали складено 02.08.2021) у справі № 4/23-Б
за заявою Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира
до Дочірнього підприємства "Ференс і К - Житомир" Закритого акціонерного товариства "Транспортна компанія "Ференс і К"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа № 4/23-Б про банкрутство ДП "Ференс і К-Житомир" ЗАТ "Транспортна компанія "Ференс і К" (далі - боржник, банкрут).
08.06.2021 на адресу суду першої інстанції від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Черниша О.М. надійшло клопотання від 08.06.2021 № 02-07/282 про стягнення з кредиторів грошової винагороди.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.07.2021 частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Черниша О.М. про стягнення з кредиторів грошової винагороди та вирішено стягнути, зокрема, з АТ КБ "Приватбанк" на користь арбітражного керуючого Черниша О.М. 223305, 87 грн. грошової винагороди. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ КБ "Приватбанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило останню скасувати в частині стягнення з товариства грошової винагороди у сумі 223305, 87 грн. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Черниша О.М. про стягнення винагороди з кредитора АТ КБ "Приватбанк" відмовити.
Аргументуючи доводи скаржник вказує, що законодавством про банкрутство не встановлено обов`язку здійснення оплати послуг та відшкодування витрат ліквідатора по справі за рахунок кредиторів. Зокрема, ч. 5 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюється за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних в результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. За умовами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі. Тобто наведені законодавчі норми свідчать лише про можливість здійснення оплати послуг і витрат арбітражного керуючого за рахунок боржника та його майна, а не за рахунок кредиторів. Додатково зазначає, що матеріали справи не містять доказів створення комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого, так само і не приймалось рішення комітетом кредиторів про стягнення таких витрат з кредиторів. Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності та не є найманим працівником. Тому на правовідносини з оплати послуг арбітражного керуючого не поширюються норми трудового законодавства щодо оплати праці та відповідних гарантій, які з ними пов`язані, до цих правовідносин застосовані бути не можуть.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 поновлено АТ КБ "Приватбанк" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.07.2021 у справі № 4/23-Б; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 29.07.2021 у справі № 4/23-Б; призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Учасники провадження правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив останню задоволити, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати в оскаржуваній частині.
Арбітражний керуючий вимоги апеляційної скарги заперечив, просив останню залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та дату засідання були належним чином повідомлені.
Частиною 1 статті 202 ГПК України, передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на те, що всі учасники провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та явка представників обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційних скарг.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши арбітражного керуючого та представника скаржника, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського судів дійшла наступних висновків.
20.04.2019 в офіційному друкованому виданні "Голос України" опубліковано Кодекс України з процедур банкрутства, в силу п. 1 Прикінцевих та перехідних положень якого, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. Відтак, 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.
Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) втратив чинність.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу  подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього   Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього       Кодексу.
Ухвалою місцевого господарського суду від 16.01.2020 вирішено подальший розгляд справи № 4/23-Б" про банкрутство ДП "Ференс і К-Житомир" ЗАТ "Транспортна компанія "Ференс і К" здійснювати відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Судом встановлено, що постановою місцевого господарського суду від 04.06.2009 визнано банкрутом ДП "Ференс і К-Житомир" ЗАТ "Транспортна компанія "Ференс і К"; відкрито  ліквідаційну процедуру стосовно боржника.
Ухвалою від 13.07.2017, зокрема, призначено ліквідатором у справі про банкрутство ДП "Ференс і К-Житомир" ЗАТ "Транспортна компанія "Ференс і К" арбітражного керуючого Черниша О.М.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.
Згідно ч. 3 ст. 115 Закону про банкрутство грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Частиною 7 статті 115 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за підсумками процедури ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку. Згідно ч. 5 ст. 115 Закону про банкрутство, сплата грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.
В силу ч. 8 ст. 41 Закону про банкрутство кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Подібним чином врегульовано питання оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута Кодексом України з процедур банкрутства.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
За умовами ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової грошових винагород.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Згідно ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.
Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Кодексом України з процедур банкрутства передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора, разом з тим Кодекс не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.
При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 р. про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 р. ратифіковану Україною 10.08.1956 р., Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 р. ратифіковану Україною 05.10.2000 р.), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 р. тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.
Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №918/454/18).
Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. (Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/32824/15)
Поряд з цим, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того, чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою місцевого господарського суду від 08.07.2021 затверджено звіт арбітражного керуючого Черниша О.М. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора банкрута з 01.08.2017 по 31.01.2021 на суму 240243 грн.
Судами констатується, що зазначена ухвала не оскаржувалася учасниками провадження, хоча останні за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвалу суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.
Матеріали справи свідчать, що оплата грошової винагороди арбітражного керуючого Черниша О.М. за виконання повноважень ліквідатора боржника у даній справі, не здійснювалася. Поряд з цим, кредиторами не створювався фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого. Боржник не здійснював господарської діяльності, а також у останнього відсутні активи, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого, про що зазначено ліквідатором банкрута Чернишом О.М. у звіті ліквідатора, який затверджено зборами кредиторів та комітетом кредиторів боржника на засіданнях 15.04.2021. 
З огляду на вищевказане місцевий суд дійшов правомірного висновку, що оплата грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора банкрута повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.
В силу ч. 4 ст. 26 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, та кратну одній тисячі гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.
Згідно ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство, ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому Законом про банкрутство та Кодексом України з процедур банкрутства. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.
Приписами ч. 3 ст. 45 Закону про банкрутство, ч. 3 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.
З огляду на зазначені норми, господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами грошової винагороди, за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення Фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 30.11.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "Ференс і К - Житомир" ЗАТ "Транспортна компанія "Ференс і К" з включеними до нього вимогами таких кредиторів із зазначенням черговості задоволення вимог кредиторів: - Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира на суму 123295, 95 грн. основного боргу (друга черга); внесено окремим рядком до реєстру вимог кредиторів боржника суми пені у розмірі 2301, 45 грн. та фінансової санкції у розмірі 6678, 47 грн. - (шоста черга); - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Житомирі на суму 4990, 19 грн. основного боргу (друга черга); - ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі - Житомирського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" на суму 646, 90 грн. основного боргу (четверта черга); на суми 85 грн. витрат зі сплати державного мита та 40 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу (перша черга), внесено окремим рядком до реєстру вимог кредиторів боржника суми пені у розмірі 43, 77 грн. (шоста черга); - ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі Філії "Західне головне регіональне управління" ПАТ КБ "ПриватБанк" на суму 2599143 грн. (337551, 04 доларів США) основного боргу (перша черга); - ТзОВ "Агро - Союз - Житомир" на суму 1076, 98 грн. основного боргу (четверта черга); - Підприємства облспоживспілки "Авторемонтний комбінат" на суму 9748, 34 грн. (четверта черга); - Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації на суму 7813, 60 грн. (четверта черга); - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті на суму 2040 грн. (четверта черга); - ПАТ "Українсько-Чеське спільне підприємство" "Велвана" на суму 1624, 63 грн. (четверта черга); - Виконавча дирекція Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 4322, 82 грн. боргу (друга черга); - Державна податкова інспекція у м. Житомирі на суму 3963, 92 грн. боргу (третя черга); - Житомирського міського центру зайнятості на суму 7060, 35 грн. боргу (друга черга); - Жебрівського П.І. на суму 21377, 06 грн. боргу (четверта черга); - заборгованість по заробітній платі перед колишніми працівниками боржника на суму 116424, 80 грн.       (друга черга); - заборгованість по виплаті моральної та матеріальної шкоди колишнім працівникам боржника на суму 7265, 44 грн. (друга черга); - заборгованість перед Державним бюджетом України на суму 3048, 20 грн. (судові витрати по сплаті державного мита) - до четвертої черги. Загальний розмір визнаних судом кредиторських вимог до боржника, які мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника, становить 2796252, 43 грн., а саме: - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - 132275, 87 грн. (4,73%); - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області - 9313, 01 грн. основного боргу (друга черга) (0,33%); - ВАТ  "Державний ощадний банк України" в особі Житомирського обласного управління - 815,67 грн. (0,03 %);  - АТ КБ "ПриватБанк" - 2599143 грн. (92, 95 %);  - ТзОВ "Агро - Союз - Житомир" - 1076, 98 грн. (0,04 %); - Підприємства облспоживспілки "Авторемонтний комбінат" - 9748, 34 грн. (0,35%); - Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації на суму 7813, 60 грн. (0, 28%); - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті - 2040 грн. (0, 07%); - ПАТ "Українсько-Чеське спільне підприємство" "Велвана" - 1624, 63 грн. (0, 06%); - Головне управління ДПС у Житомирській області - 3963, 92 грн. (0,14%); - Житомирський міський центр зайнятості - 7060, 35 грн. (0,25%); - Жебрівський П. І. - 21377, 06 грн. (0,76%).
Відтак, судом першої інстанції вірно констатовано те, що арбітражним керуючим у розрахунку розміру грошової винагороди, яка підлягає стягненню з визначених арбітражним керуючим кредиторів, невірно визначено розмір вимог кредиторів та відсоткову частку вимог кредиторів у загальній сумі кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів боржника.
З огляду на викладене та керуючись принципом пропорційності грошових вимог кредиторів, місцевим господарським судом самостійно здійснено розрахунок та визначено суми коштів, які підлягають стягненню з кожного кредитора, за результатами якого встановлено наступні суми: - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - 11363, 49 грн. грошової винагороди; - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області - 792, 80 грн. грошової винагороди; - ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Житомирського обласного управління - 72, 07 грн. грошової винагороди; - АТ КБ "ПриватБанк" - 223305, 87 грн. грошової винагороди; - Підприємства облспоживспілки "Авторемонтний комбінат" - 840, 85 грн. грошової винагороди; - Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації на суму 672, 68 грн. грошової винагороди; - ПАТ "Українсько-Чеське спільне підприємство" "Велвана" - 1624, 63 грн. грошової винагороди; - Головне управління ДПС у Житомирській області - 336, 34 грн. грошової винагороди; - Житомирський міський центр зайнятості - 600, 61 грн. грошової винагороди.
Колегія суддів повністю погоджується із таким розрахунком місцевого господарського суду і, зокрема, стосовно стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" - 223305, 87 грн. грошової винагороди, що оскаржується у даному випадку товариством.
Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість задоволення клопотання арбітражного керуючого Черниша О.М. в частині стягнення з кредиторів грошової винагороди на його користь:  з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 11363, 49 грн. грошової винагороди, з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 792, 80 грн. грошової винагороди, з ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Житомирського обласного управління 72, 07 грн. грошової винагороди, з АТ КБ "Приватбанк" 223305, 87 грн. грошової винагороди, з Підприємства облспоживспілки "Авторемонтний комбінат" 840, 85 грн. грошової винагороди, з Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області 672, 68 грн. грошової винагороди, з ПАТ "Українсько-чеське спільне підприємство "Велвана" 1624, 63 грн. грошової винагороди, з Головного управління ДПС у Житомирській області 336, 34 грн. грошової винагороди, з Житомирського міського центру зайнятості 600, 61 грн. грошової винагороди. 
З огляду на усе зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду Житомирської області від 29.07.2021 у справі № 4/23-Б, зокрема, і у оскарженій частині, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її зміни чи скасування не вбачається. 
Зазначені в апеляційній скарзі доводи АТ КБ "Приватбанк" судова колегія вважає не обґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції. Відтак останні не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.
Понесені скаржником судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за ним. 
Керуючись ст. ст. 129, 264, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 29 липня 2021 року у справі № 4/23-Б  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 4/23-Б повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено "10 листопада" 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.