Справа №592/11701/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Хитров Б. В.	
Номер провадження 33/816/457/21 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  481 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю  захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Левіт В.С. представника Сумської митниці Бикова Д.В. розглянувши у режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Левіт В.С. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, уродженця с. Фуратівка Саратського району Одеської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн., 

В С Т А Н О В И В:

З постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року вбачається, що 02 серпня 2021 року о 15 год. 26 хв. в зону митного контролю митного поста «Бачівськ» Сумської митниці Держмитслужби, на напрямку «в`їзд», під керуванням громадянки РФ ОСОБА_2 заїхав легковий автомобіль марки «HYUNDAI», д.н., НОМЕР_1 , в якому у якості пасажира слідував громадянин РФ ОСОБА_1 .
Під час проведення митного контролю було встановлено, що згідно наявної інформації АСМО «Інспектор» та ЄАІС «Держмитслужби», 16 червня 2017 року громадянином ОСОБА_1 в зоні діяльності Сумської митниці в режимі «тимчасового ввезення до року» був ввезений на митну територію України транспортний засіб особистого користування - автомобіль марки «VAZ21060», державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .
При перетині кордону громадянин ОСОБА_1 надав зобов`язання вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України у строк, визначений п.1 ст. 380 Митного кодексу України.
Дане зобов`язання гр. ОСОБА_1 порушив, оскільки станом на 02 серпня 2021 року транспортний засіб особистого користування - автомобіль марки «VAZ21060», державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , не було вивезено за межі митної території України, тим самим перевищив термін тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб.
За даним фактом співробітниками Сумської митниці Держмитслужби відносно громадянина РФ ОСОБА_1 було складено протокол №0049/80500/21 від 02 серпня 2021 року про порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 481 МК України, який надійшов до суду 14 вересня 2021 року.
За наслідками розгляду вказаного протоколу постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням адвокат Левіт В.С., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.
У клопотанні про поновлення строку захисник Левіт В.С. зазначає, що суд в оскаржуваній постанові зазначив про те, що у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис останнього у протоколі про порушення митних правил, проте, матеріали адміністративної справи взагалі не містять доказів сповіщення судом ОСОБА_1 про час, дату та місце судового засідання, що встановлено ст. 277-2 КУпАП, крім того, виконати передбачені вказаною статтею закону вимоги  щодо повідомлення судом за ти доби до дня розгляду справи в суді, суд станом на 15 вересня 2021 року взагалі не мав можливості, адже, як зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, протокол про порушення митних правил №0049/80500/21 від 02 серпня 2021 року до суду надійшов саме 14 вересня 2021 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилається на те, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , без доказів його належного повідомлення про час, день та місце її розгляду призвело до порушення не тільки прав останнього, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, а й вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.
Крім того, апелянт вказує, що судом неповно були з`ясовані обставини справи та не враховано, що згідно доданої довідки № 15, складеної 16 вересня 2017 року директором ПП «Татарбунарський центр технічного огляду транспортних засобів» ОСОБА_3 , автомобіль марки ВА321060, кузов НОМЕР_4 з 16 червня 2017 року по 19 червня 2017 року перебував на СТО у ремонті, відбулося загоряння від електричної проводки, в результаті чого ця машина, яка зареєстрована у РФ, не належить ремонту, не підлягає транспортуванню і знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно доданої довідки, складеної 27 червня 2017 року «начальником РЭО ГИБДД №4 УМВД России по Тверской области Федотовим М.М.» автомобіль марки ВА321060, кузов НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_2 27 червня 2017 року знято з обліку з подальшою утилізацією.

ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб на митну територію України 16 червня 2017 року,  станом на червень 2017 року, диспозиція ст. 481 МК України передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України та складалася із трьох частин санкції, що передбачала максимальне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

В подальшому Законом України № 2612-VІІІ від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України, які повинні були набрати чинності через 180 днів з дня наступного за днем опублікування цього Закону. Відповідно до викладених змін, ст. 481 МК України містить в собі вже 6 частин. При цьому, Законом України № 2725- VІІІ від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено із 180 до 270 діб, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року. Враховуючи викладене, а саме, дату набрання ч. 6 ст. 481 МК України чинності 22 серпня 2019 року, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки це суперечить ст. 58 Конституції України де вказано, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а облік сукупного терміну тимчасового ввезення терміном до 1 року, повинен починатися з моменту введення в дію ч. 6 ст. 481 МК України.

Закон України від 16 травня 2019 року №2725- VІІІ опублікований в газеті "Голос України" 24 листопада 2018 року і набрав чинності з наступного дня, при цьому зміни до ст. 481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування. Законом України від 08 листопада 2018 року №2612-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України є чинною з 22 серпня 2019 року.

Таким чином, строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 16 червня 2018 року і саме з цього часу почалась бездіяльність щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
На момент свого початку протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч. 3 ст. 481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,  разом з тим, припинити протиправну бездіяльність ОСОБА_1 не міг через повне знищення транспортного засобу і єдина беззаперечна обставина - це неповідомлення митні органи про настання вказаних обставин.
Таким чином, на думку апелянта, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене митними органами невірно кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.
Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які, згідно довідки про склад сім`ї, спільно мешкають з ним. Згідно запису у трудовій книжці ОСОБА_1 з 28 липня 2021 року тимчасово не працевлаштований.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Левіт В.С., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вимоги апеляційної скарги, представника Сумської митниці, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, і апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч.5 ст.529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п. 2 і п. 3 ст. 278 цього Кодексу суддя при підготовці до розгляду справи вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя розглянув матеріали, які надійшли від Сумської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина РФ ОСОБА_1 за відсутності останнього, при цьому, в оскаржуваному рішенні зазначив, що ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про порушення митних правил.
Таким чином, з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні, де він був притягнутий до відповідальності у виді значного штрафу, а тому з метою надання права особі на доступ до правосуддя,  строк на оскарження вказаної постанови  підлягає поновленню.

Що стосується висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Зі змісту ч.1 ст. 380 МК України вбачається, що громадянам-нерезидентам надано право тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування на строк до одного року. Це строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Так, з протоколу про порушення митних правил №0049/80500/21 від 02 серпня 2021 року  вбачається, що під час проведення митного контролю легкового автомобіля марки «HYUNDAI», д.н., НОМЕР_1 під керуванням громадянки РФ ОСОБА_2 , в якому, у якості пасажира слідував громадянин РФ ОСОБА_1 було встановлено, що згідно наявної інформації АСМО «Інспектор» та ЄАІС «Держмитслужби», 16 червня 2017 року останнім в зоні діяльності Сумської митниці в режимі «тимчасового ввезення до року» був ввезений на митну територію України транспортний засіб особистого користування - автомобіль марки «VAZ21060», державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 . При перетині кордону громадянин ОСОБА_1 надав зобов`язання вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України у строк, визначений п.1 ст. 380 Митного кодексу України. Дане зобов`язання гр. ОСОБА_1 порушив, оскільки станом на 02 серпня 2021 року транспортний засіб особистого користування - автомобіль марки «VAZ21060», державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , не було вивезено за межі митної території України, тим самим перевищив термін тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб, та вчинив дії, які було кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.

При розгляді даної справи про порушення митних правил, суддею суду першої інстанції, з врахування наявних в матеріалах справи доказів,  було вірно встановлено  те, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України, за що передбачена відповідальність ст. 481 МК України.

Однак, як вірно вказує апелянт, поза увагою судді залишились ті обставини, що Законом України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року до ст. 481 МК України було внесено зміни, відповідно до яких ст. 481 МК України містить 6 частин. Редакція ч.6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року.

Таким чином, станом на 16 червня 2017 року, тобто, на час ввезення ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу особистого користування - автомобіля марки «VAZ21060», державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , діяла редакція ст. 481 МК України, якою такі дії утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України, а дії частини шостої вказаної статті, як окремий склад правопорушення, Митним законом України не були передбачені взагалі.

Згідно диспозиції ч.6 ст.481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і за такі порушення передбачено накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

При цьому, санкцією ч. 3 ст. 481 МК України, у редакції, яка діяла на час вчинення даного правопорушення, за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб, передбачено стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує, що до події, факту застосовується той же закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України, а також що редакція закону, який діяв на час вчинення останнім правопорушення, в порівнянні з редакцією, яка діяла на час складання відносно нього протоколу про порушення митних правил, пом`якшує відповідальність, наявні підстави для зміни оскаржуваної постанови та визнання ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст. 481 МК України  (в редакції, яка діяла станом на 16 червня 2017 року),з накладенням відповідного стягнення, чого не заперечував і сам апелянт, а тому, в цій частині вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення.

Разом з тим, обставин для закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , про що просить апелянт, під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим, апеляційна скарга, в цій частині, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Левіт В.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року та частково задовольнити його апеляційну скаргу.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн. - змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, (в редакції, яка діяла станом на 16 червня 2017 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.