Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження №22-ц/824/10974/2021                                                            Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

                                                              
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
 18 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
              головуючого судді:       Матвієнко Ю.О.,
              суддів:                            Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,
              при секретарі:                   Ковтун М.В.,    
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У липні 2019 року ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі.
Рішенням Білоцерківськогоміськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «Олійникова Слобода» відмовлено. 
Скасовано заходи забезпечення позову у справі №357/8297/19, які було застосовано ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2019 року у вигляді арешту на спірні земельні ділянки.
18 грудня 2020 року представником відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокатом Червінчиком Є.Е. направлено доБілоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №357/8297/19.
Заяву обґрунтовано посиланням на те, що у зв`язку із розглядом вказаної справи відповідач ТОВ Агрокомплекс «Узин» понесло витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у зв`язку із ухваленням судом рішення про відмову в позові.
15.04.2021 року представник позивача - адвокат Цой Д.С., направив до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтоване тим, що представник відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» вніс до складу витрат нібито пов`язаної з розглядом справи правничої допомоги, витрати щодо узгодження з клієнтом правової позиції. Ознайомлення адвокатом свого клієнта зі змістом уже наданої чи надаваної юридичної послуги, чим за своєю суттю є діяльність, описана у п. 2 наданого адвокатом Червінчиком Є.Е. детального опису, взагалі не можна кваліфікувати як правничу допомогу і такі дії представника відповідача жодним чином не стосуються правничої допомоги. Крім того, відповідач ТОВ Агрокомплекс «Узин»  не надав до суду відзив та не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У той же час договір про надання правової допомоги та відповідна додаткова угода до нього, в якій встановлений розмір винагороди адвоката та порядок її сплати, були укладені між адвокатом Червінчиком Є.Е. та відповідачем 30.06.2020 року. Таким чином, невиконання стороною справи свого обов`язку щодо повідомлення суду у першій заяві по суті справи попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у задоволенні вимог такої сторони про відшкодування витрат, про які він не зазначив у першій заяві по суті справи. В зв`язку з вищевикладеним просив відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.
Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року заяву ТОВ Агрокомплекс «Узин» про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» судові  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.
У задоволенні решти заяви відмовлено.
Не погоджуючись з додатковим рішенням, позивач ТОВ «Олійникова Слобода» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив додаткове рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у стягненні з нього на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин»  витрат за надання професійної правничої допомоги.
Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилався на те, що відповідач, заявляючи витрати на професійну правничу допомогу, не навів поважність причин, з яких він за півтора року розгляду справи не спромігся надати суду відзив на позовну заяву з попереднім (орієнтовним) розрахунком цих витрат, а відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Таким чином, невиконання стороною справи свого обов`язку щодо повідомлення суду у першій заяві по суті справи попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у задоволенні вимог такої сторони про відшкодування витрат, про які вона не зазначила у першій заяві по суті. Проте суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що ТОВ Агрокомплекс «Узин» не виконані вимоги, передбачені у ч. 1 ст. 134 та п. 9 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, не подано до суду відзив, в якому б було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що є підставою для відмови у стягненні цих витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л.А., остання проти задоволення скарги заперечила та просила залишити скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Крім цього, просила стягнути з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн. 
В судовому засіданні представник ТОВ «Олійникова Слобода» - адвокат Тетеря С.І. апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л.А. та представник відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокат Миколюк М.Д., в апеляційному суді заперечили проти задоволення скарги ТОВ «Олійникова Слобода» та просили додаткове рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а додаткового рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року (том 2, а.с.80-91) було відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Олійникова Слобода» до  ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі.
18 грудня 2020 року представником відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокатом Червінчиком Є.Е. направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він просив стягнути з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин»15 000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (том 2, а.с.222-239).
Ухвалюючи додаткове рішення про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивача на його користь 5 000,00 грн. витрат за надану правову допомогу, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості в цій частині, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного. 
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.
З матеріалів справи вбачається, що представник ТОВ Агрокомплекс «Узин», подаючи до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат за професійну правничу допомогу, дотримався вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки про понесення витрат представником відповідача було зроблено заяву у судовому засіданні 14 грудня 2020 року, а докази понесення цих витрат були направлені на адресу суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення (том 2, а.с.225-234).
До заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокатом Червінчиком Є.Е. надано договір про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 30.06.2020 року, укладений між ТОВ Агрокомплекс «Узин» та адвокатом Червінчиком Є.Е. (том 2, а.с.227-228); додаткову угоду від 30 вересня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 30.06.2020 року, укладену між ТОВ Агрокомплекс «Узин» та адвокатом Червінчиком Є.Е. на загальну суму 15 000 грн. (том 2, а.с.229); детальний опис наданих послуг у справі №357/8297/19 від 17 грудня 2020 року (том 2, а.с.230-232); акт приймання-передачі наданих послуг від 16 грудня 2020 року (том 2, а.с.233); платіжне доручення №1018 від 17 грудня 2020 року на суму 15 000 грн. (том 2, а.с.234).
З копії платіжного доручення №1018 від 17.12.2020 року вбачається, що на оплату професійної правничої допомоги ТОВ Агрокомплекс «Узин» сплатило адвокату Червінчику Є.Е. грошові кошти в розмірі 15 000 грн.
Таким чином, зважаючи на доведеність факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та беручи до уваги дотримання ним порядку звернення із заявою про стягнення цих витрат до суду, законним та обґрунтованим є висновок суду про наявність підстав до задоволення заяви та стягнення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, при цьому, судом при визначенні розміру витрат враховано складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та обґрунтовано визначено цей розмір у 5 000 грн. 
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо повідомлення суду у першій заяві по суті справи попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що є підставою для відмови у задоволенні вимог такої сторони про відшкодування витрат, колегією суддів відхиляються, оскільки ч. 2 ст. 134 ЦПК України визначає, що у випадку неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, законодавець передбачає у такій ситуації право суду, а не імперативний обов`язок, відмовити у відшкодуванні витрат, і вирішується це судом у кожній конкретній справі з урахуванням її обставин та особливостей.
Інші доводи апеляційної скарги ТОВ «Олійникова Слобода» не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до незгоди позивача з висновками суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки додаткове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення додаткового рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ТОВ «Олійникова Слобода» - без задоволення. 
Зважаючи на те, що апеляційна скарга позивача ТОВ «Олійникова Слобода» залишається без задоволення, а відповідачем ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції понесені витрати на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких його представником суду надано належні та допустимі докази (том 3, а.с.36-42), ці витрати підлягають стягненню з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ОСОБА_1 у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. При цьому, колегія суддів враховує складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та вважає за необхідне і достатнє стягнути з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ОСОБА_1 5 000 грн. понесених ним витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» - залишити без задоволення. 
 
Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року - залишити без змін.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000  грн. 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:
 
Судді: