ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6994/21 Справа № 932/2014/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов  І. А. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Деркач Н.М.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М., 
за участю секретаря Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
       В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідач є батьком її дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щомісячно на утримання сина позивач витрачає приблизно 16 000 гривень. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує.
Рішенням  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 10.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
       У решті позовних вимог відмовлено.
       Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
       Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погодившись з даним рішенням суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та змінити розмір аліментів, стягнутих судом, збільшивши його до 4000 грн.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав. 
       Судом встановлено, що сторони у справі мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Дитина мешкає з позивачем.
       Звертаючись до суду з позовом,  ОСОБА_1  посилалася на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини кожного місяця не надає. 
       Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований.
       Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України).
       За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
       Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Апеляційний суд погоджується з висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.
       Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, суд необґрунтовано дійшов висновку про їх стягнення у розмірі 2000 грн., виходячи з наступного.
       Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
       Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
       Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Відповідно до вимог ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
       Матеріалами справи встановлено та підтверджено відповідачем у судовому засіданні апеляційного суду, що він згоден сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина у сумі 3000 грн. щомісячно.
       Виходячи з наведених обставин, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
       За наведених обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції — скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
       При цьому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги у повному обсязі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина у розмірі 4000 грн., оскільки при визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан обох сторін у справі, а матеріали справи не містять доказів працевлаштування відповідача.
       Згідно з ч. 13ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       На підставі наведеного слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1702 грн. 50 коп. за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
               Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково. 
       Рішення  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 10.03.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.
       В іншій частині позовних вимог відмовити.
       Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
       Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1702 (одну тисячу сімсот дві) грн. 50 коп. за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення. 

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач                
                                                                                                                                                       
                                                                               І.Ю. Ткаченко

                                                                                       М.М. Пищида