СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р.                                        м. Харків                        Справа № 922/5022/15  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:  головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Пархоменко О.В. 
кредитора – ТОВ “Респектплюс” -  адвокат Чубаренко О.О.,  свідоцтво серії   ПТ №2804 від 23.04.2019 року, довіреність б/н від 01.12.2020  року; 
апелянта – адвокат Ріалко  С.В.,  довіреність №1238 від 11.11.2019 року,  свідоцтво №2542/10 від 25.03.2004 року; 
кредитора - Центральної  ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - не з`явився; 
боржника – не з`явився; 
арбітражний керуючий – Севостьянов Є.В., свідоцтво від 23.05.2013 року №981; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду   у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon"  апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко С.В. (вх. №2090Х/1-18) 
на ухвалу    господарського суду Харківської         області від 24.06.2021  року у справі №922/5022/15,  постановлену    в приміщенні господарського суду Харківської         області (суддя  Міньковський С.В.),  повний текст якої   складено 25.06.2021 року 
за заявою Центральної  ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків
до  ПП "НВ-Інвест", м. Харків  
про визнання банкрутом 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою    господарського суду Харківської       області від 24.06.2021  року у справі №922/5022/15 грошові вимоги ОСОБА_1 до банкрута ПП "НВ-Інвест" в сумі 1 960 356,30 грн. – відхилено  в повному обсязі.
          Представник ОСОБА_1 – адвокат Ріалко С.В.  з ухвалою    суду першої інстанції не погодився та звернувся   до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу     господарського суду Харківської   області від 24.06.2021  року  у справі  та ухвалити нове рішення, яким задовольнити   заяву   ОСОБА_1  з грошовими вимогами до боржника у повному обсязі.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
У зв`язку з відчуженням іпотечного майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Респектплюс", апелянтом  було частково оплачене зобов`язання Приватного підприємства "НВ-Інвест"  за кредитним договором №0031/08/12-KLMVI ВІД 20.03.2008  року у розмірі 1960356,30 грн., що відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України є підставою для припинення у відповідній частині основного зобов`язання ПП "НВ-Інвест"  перед ТОВ "Респектплюс", а також виникло регресне зобов`язання у ПП "НВ-Інвест"  щодо відшкодування частково виконаного на користь ОСОБА_1 
ОСОБА_1 була позбавлена можливості використати для захисту своїх прав механізм правонаступництва, передбачений ч.1 ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якого  можливо замінити  кредитора у справі про банкрутство її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.
Моментом виникнення регресного  зобов?язання являється   час передання предмету іпотеки за Іпотечним договором №31/08/12-KLMVI-Іпот-1 від 20.03.2008 року  на користь ТОВ "Респектплюс" відповідно до постанови №35137201/11 від 30.01.2018 року   Відділу примусового виконання рішень ДВС України та Акту №35137201/11 від 30.01.2018 року  про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, які являються підставами для подальшого оформлення права власності на таке майно.
Оскільки зобов`язання щодо відшкодування виконання   ОСОБА_1 виникло у боржника вже після порушення провадження у справі про банкрутство ПП "НВ-Інвест", такі вимоги заявника відповідно до ч.1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства являються поточними грошовими вимогами та мають погашатися в порядку черговості, визначеної ст. 64 цього Кодексу.
Часткове погашення (припинення в частині) зобов`язання ПП "НВ-Інвест"  за кредитним договором  від 20.03.2008 року    відображено ліквідатором ПП "НВ-Інвест"  в реєстрі вимог кредиторів внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.
Господарським судом Харківської області було  безпідставно застосовано  до спірних  правовідносин  норми п.3 ч.1 ст.512, ст. 514 ЦК України, ст.11 Закону України "Про іпотеку", які передбачають перехід прав кредитора у зобов`язанні внаслідок виконання майновим поручителем обов`язку  боржника, оскільки апелянт не набув прав кредитора за кредитним договором  від 20.03.2008 року.
Відсутні правові підстави для заміни кредитора у справі про банкрутство правонаступником в порядку, передбаченому ч.1 ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства.
          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021 року, для розгляду справи  суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М.      
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 року апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко С.В.  на ухвалу    господарського суду Харківської       області від 24.06.2021  року у справі залишено  без руху; останнього  зобов`язано  усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що  при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
           26.07.2021 року на адресу суду від апелянта надійшов супровідний лист (вх.№8505), з доказами сплати судового збору, який, разом з додатками долучено до матеріалів справи.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника   ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко С.В. на ухвалу    господарського суду Харківської         області від 24.06.2021  року; учасникам справи про банкрутство          встановлено  строк до  16.08.2021 року  на протязі якого вони     мають       право подати   відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам частини 2 статті 263 ГПК  України; роз`яснено  учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
          Протоколом  повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Дучал Н.М., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 року призначено  справу        до розгляду на             "06" вересня 2021 року  о  12:00 год.; явка сторін  обов`язковою не визнавалась; роз`яснено   учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
           19.08.2021 року на адресу суду   від  представника ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко С.В. надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№9629, вх.№3589), в якій останній   просить  забезпечити участь представника    в судовому засіданні, призначеному на 06.09.2021 року  о  12:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яку  долучено до матеріалів справи. 
          Листом Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 року №13-49/017188  повідомлено Чуприну І.В. про те, що згідно з затвердженим графіком відпусток на 2021 рік, суддя-доповідач    Терещенко О.І. перебуває у відпустці по          20.08.2021 року включно та   керуючись п. 5.4. Рішення зборів суддів №3 від 15.02.2019 року, вказана  заява буде передана судді-доповідачу після виходу її з відпустки.
          Згідно Витягів  з наказів   Східного апеляційного господарського суду №68-в від 09.08.2021 року та від 25.08.2021 року №75-в,  суддя Терещенко О.І.  перебуває у відпустці з 26.08.2021 по 28.08.2021 року включно;   Терещенко О.І.  відкликано з щорічної відпустки, у  зв`язку з службовою необхідністю на 26.08.2021 року. 
26.08.2021 року на адресу суду від кредитора – ТОВ “Респектплюс” надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9857), в якому останній просить оскаржувану  ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що виконання майновим поручителем обов`язку боржника (основного зобов`язання) буде мати місце лише у випадку його виконання у повному обсязі, зокрема у випадку повного погашення заборгованості по кредитному договору за рахунок предмета застави; в іншому випадку, тобто, у разі виконання майновим поручителем основного зобов`язання лише частково за рахунок повної вартості предмета застави, визначеної в договорі застави, виконання обов`язку боржника перед кредитором не відбудеться,  а матиме місце лише часткове виконання обов`язку боржника за кредитним договором та виконання майновим поручителем свого акцесорного зобов`язання. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 року задоволено  заяву     представника ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко С.В.  про його     участь в судовому засіданні, призначеному на 06.09.2021 року  о 12:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву; судове засідання у справі     призначене на  06.09.2021 року  о  12:00 год. ухвалено провести за участі представника ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко С.В.    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника.
          У судове засідання 06.09.2021 року представники апелянта, кредитора та боржника не з`явились. 
          Представник  апелянта -   ОСОБА_1 – адвокат  Ріалко С.В. на відеоконференцзв`язок  не вийшов.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 року, враховуючи неявку в судове засідання представників апелянта, кредитора та боржника,    оголошено перерву  у   розгляді справи  до             "22" вересня 2021 року  о 14:00 год.,  явка сторін в судове засідання    обов`язковою не визнавалась; судове засідання у справі     призначене на  22.09.2021 року  о  14:00 год.; ухвалено  провести за участі представника ОСОБА_1   – адвоката  Ріалко С.В.    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів   представника.
В судовому засіданні 22.09.2021 року представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі  та просив її задовольнити.
Представник кредитора -  ТОВ “Респектплюс” та арбітражний керуючий Севостьянов Є.В.  у судовому засіданні 22.09.2021 року проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представник кредитора - Центральної  ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області в судове засідання 22.09.2021 року не з`явився, на підтвердження направлення копії      ухвали   суду від  06.09.2021 року  кредитору    у справі,  додано рекомендоване       повідомлення про вручення поштового     відправлення      ПАТ  "Укрпошта" №6102255369074,    згідно з яким  кредитор          отримав    копію  ухвали  суду від 06.09.2021 року – 13.09.2021 року.
Інформацію  у справі, що розглядається  було опубліковано на офіційному сайті Судової влади України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення. 
Також, відповідно до ч. 2    ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”    усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
          Згідно з ч. 1 та 2     ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень"    для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції,  Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. 
          Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1    ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
          Ухвалу    суду від 06.09.2021 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
Відповідно до     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої      Законом України від 17.07.1997 року  №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини  від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини  від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини  від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених           ст.  42 ГПК  України та    беручи до уваги відсутність клопотань  від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційної скарги  у зв`язку з карантинними заходами,      колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.                    Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянта, кредитора та арбітражного керуючого, перевіривши повноту встановлення господарським  судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила наступне.
20.03.2008 року між  Акціонерним комерційним банком “Форум” та ОСОБА_1    укладено іпотечний договір №31/08/12-KLMVI-Iпот-1, відповідно до умов  якого ОСОБА_1 поручилась в якості майнового поручителя власним нерухомим майном за виконання ПП  “НВ-Інвест” зобов`язань, що випливають з укладеного між ПП  “НВ-Інвест” та АКБ “Форум” кредитного договору №0031/08/12 - KLMVI від 20.03.2008 року, відповідно до умов якого АКБ “Форум” надав ПП “НВ-Інвест” кредитні кошти для фінансування будівництва супермаркету із гостьовою автостоянкою, на розі вул. Клочківської та вул.Херсонської.
Відповідно до п.1.2. іпотечного договору,  предметом іпотеки є  квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 218,8 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. 20.04.2004 року, в реєстрі за №2183.
У зв`язку з неналежним виконанням ПП  “НВ-Інвест”  своїх зобов`язань  за кредитним договором №0031/08/12-KLMVI від 20.03.2008 року,  Публічне акціонерне товариство “Банк Форум” звернулося з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22.08.2012 року  у справі №2018/4949/2012, яке набрало законної сили,  частково задоволені позовні вимоги ПАТ “Банк Форум” до ОСОБА_1 , третя особа ПП “НВ-Інвест”, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0031/08/12-KLMVI від 20.03.2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів. 
08.11.2012 року  Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №35137201). 
В ході примусового виконання описано та арештовано семикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 218,8 кв.м., яка належала ОСОБА_1 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.04.2004  року (№ витягу 3393191, реєстраційний номер 5167614).
Згідно постанови №35137201/11 від 30.01.2018 року  Відділу примусового виконання рішень ДВС України,   передано  Товариству з обмеженою відповідальністю “Респектплюс” семикімнатну  квартиру   АДРЕСА_1 , загальною площею 218,8 кв.м., яка належала ОСОБА_1 , шляхом заліку забезпечених вимог стягувача в рахунок ціни майна, яка складає 1960356,30 грн. та зазначено на те, що  у зв`язку з передачею вказаного  нерухомого майна стягувачу в рахунок погашення боргу, підлягають зарахуванню кошти в загальній сумі 1960356,30 грн., як часткове погашення боргу за виконавчим документом ОСОБА_1 на користь ТОВ “Респектплюс”.
18.11.2019 року  до господарського суду Харківської області надійшла заява  від   ОСОБА_1 з вимогами до боржника  на загальну суму 1960356,30 грн. та 3842 грн. судових витрат, яка   обґрунтована тим, що на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 22.08.2012 року  у справі №2018/4949/2012, постанови Відділу  примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  №35137201/11 від 30.01.2018 року  та акту №35137201/11 від 30.01.2018 року  за рахунок предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , що належала заявнику, було задоволено вимоги кредитора до ПП "НВ-Інвест" на суму 1 960 356,30 грн.
24.06.2021 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали   господарського  суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної    скарги, колегія суддів  дійшла висновку, що  апеляційна  скарга    підлягає    задоволенню,   з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі  Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
          Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1  з грошовими вимогами до боржника  ПП "НВ-Інвест" в сумі 1 960 356,30 грн. виходив з того, що до   ОСОБА_1 перейшли права кредитора за кредитним договором №0031/08/12 - KLMVI від 20.03.2008 року в розмірі 1 960 356,30 грн. та заявником  обрано  спосіб захисту, для якого законом визначено спеціальний порядок, цей  порядок включає в себе подання до суду заяви про заміну кредитора у справі в частині суми 1 960 356,30 грн. на підставі ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства (ст. 52 ГПК України). 
          Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки місцевого господарського суду, з огляду на таке.
21.10.2019 року   введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу  України з процедур банкрутства,  з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу  України з процедур банкрутства визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Згідно ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано ВРУ, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.
          Вище вказано, що   між Акціонерним комерційним банком “Форум” та ОСОБА_1  укладено іпотечний договір № 31/08/12-KLMVI-Iпот-1 від 20.03.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 поручилась в якості майнового поручителя власним нерухомим майном за виконання ПП  “НВ-Інвест” зобов`язань, що випливають з укладеного між ПП  “НВ-Інвест” та АКБ “Форум” кредитного договору №0031/08/12 - KLMVI від 20.03.2008 року, відповідно до умов якого АКБ “Форум” надав ПП “НВ-Інвест” кредитні кошти для фінансування будівництва супермаркету із гостьовою автостоянкою, на розі вул. Клочківської та вул.Херсонської.
За змістом  п.1.2. іпотечного договору предметом іпотеки є  квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 218,8 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. 20.04.2004 року, в реєстрі за №2183.
Частиною 1 ст. 12 Закону України “Про іпотеку” визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 
Аналогічні положення містяться в п.п.5.1., 5.2. іпотечного договору № 31/08/12-КLМVІ-Іпот-1 від 20.03.2008 року.
За змістом  ч. 1 ст. 11 Закону України “Про іпотеку”, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Обмеження відповідальності майнового поручителя виключно в межах вартості предмета іпотеки означає, що майновий інтерес кредитора у разі звернення стягнення на предмет іпотеки може бути забезпечений (задоволений): а) в повному обсязі, якщо вартість предмета іпотеки дорівнюватиме розміру вимог кредитора за основним зобов`язанням або перевищуватиме його; б) частково, якщо вартість предмета іпотеки буде нижчою за розмір вимог кредитора за основним зобов`язанням. Наведене, в свою чергу, передбачає право кредитора стягнути непокриту предметом іпотеки суму боргу з боржника у разі, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобов`язанням.
Згідно  ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У відповідності до  ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Таким чином, вказані  норми передбачають можливість часткового виконання та часткового припинення зобов`язання.
Згідно ст.17 Закону України “Про іпотеку” іпотека зокрема припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.
Отже, одержання кредитором виконання за рахунок реалізації предмету забезпеченню припиняє забезпечувальне та основне зобов`язання (повністю або у відповідній частині).
Згідно ч. 1  ст.42 Закону України “Про іпотеку”,  боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов`язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними.
За змістом ч. 3   ст.42 Закону України “Про іпотеку”,  майновий поручитель може виконати основне зобов`язання за боржника з наслідками, аналогічними наведеним вище. Вказаною  нормою,  також,  передбачено, що майновий поручитель, який виконав основне зобов`язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.
З аналізу вказаних вище положень Закону України “Про іпотеку” слідує, що у разі виконання майновим поручителем зобов`язання у відповідній частині, він має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми. 
Наслідками такого виконання є часткове припинення основного зобов`язання, право на регрес до боржника, виконання зобов`язання якого забезпечувалося заставою майна заставодавця (майнового  поручителя).
Основним обов`язком позичальника за кредитним договором є своєчасна та повна сплата заборгованості за кредитним договором.
Так, частиною 6  ст.20 Закону України “Про заставу” визначено, що до третьої особи, яка задовольнила в повному обсязі вимоги заставодержателя, переходить разом з правом вимоги забезпечена нею застава у встановленому законодавством порядку.
Таким чином, з   огляду на положення  ст.512 ЦК України та 6  ст.20 Закону України “Про заставу”, підставою для заміни кредитора у зобов`язанні (перехід до майнового поручителя прав кредитора за основним зобов`язанням) є  виключно повне виконання обов`язку боржника третьою особою (майновим поручителем); в разі часткової оплати заборгованості перехід прав кредитора до третьої особи не відбувається.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі 910/5105/18, де, між іншим, вказано на те, що  згідно з п.  2 ч.  1    ст. 512 ЦК України    кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва; правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого; розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). У разі універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки; таке правонаступництво відбувається у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. У разі часткового (сингулярного) правонаступництва до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.
Отже, ОСОБА_1 ,  у зв`язку з відчуженням іпотечного майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Респектплюс”  було частково оплачене зобов`язання  боржника  за кредитним договором №0031/08/12 - KLMVI від 20.03.2008 року  у розмірі 1960356,30 грн., що відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України є підставою для припинення у відповідній частині основного зобов`язання боржника  перед ТОВ “Респектплюс”, а також виникнення  регресного зобов`язання у  боржника  щодо відшкодування частково  виконаного зобов`язання  на користь ОСОБА_1 .
Тобто, ОСОБА_1 не набула прав кредитора за кредитним договором №0031/08/12 - KLMVI    від 20.03.2008 року.
Отже, висновок господарського суду першої інстанції про те, що до    ОСОБА_1 перейшли права кредитора за кредитним договором №0031/08/12-KLMVI від 20.03.2008  року в розмірі 1 960 356,30 грн., є передчасним.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №910/22722/17, де, між іншим, вказано на таке.
“Із наведених положень    Закону України "Про іпотеку"    вбачається, що у разі виконання майновим поручителем зобов`язання у відповідній частині, він має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.  Попередніми судовими інстанціями було встановлено, що позивач як майновий поручитель за іпотечним договором № 35 від 29.05.2014, на виконання пред`явленої йому іпотекодержателем - Національним банком України вимоги про усунення порушень за кредитним договором та погашення кредитної заборгованості боржника у розмірі 4 406 807 568,50 грн., перерахував на користь Національного банку України в рахунок часткового виконання зобов`язань боржника грошові кошти у сумі 24 977 962,00 грн. При цьому із наведених вище положень Закону вбачається, що із сплатою майновим поручителем спірної у даній справі суми коштів, статус цієї особи як майнового поручителя не змінюється, у нього виникає лише право вимагати відповідного відшкодування, та не виникає інших прав, зокрема права кредитора.”
Таким чином, ОСОБА_1 була позбавлена можливості використати для захисту своїх суб`єктивних прав механізм правонаступництва, передбачений ч.1  ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає можливість заміни кредитора у справі про банкрутство її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.
Окрім того, моментом виникнення регресного зобов`язання є  власне час передання предмету іпотеки за іпотечним договором № 31/08/12-КЬМУІ-Іпот-1 від 20.03.2008 року на користь ТОВ “Респектплюс”,  відповідно до постанови №35137201/11 від 30.01.2018 року  Відділу примусового виконання рішень ДВС України та Акту №35137201/11 від 30.01.2018 року  про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, які є  підставами для подальшого оформлення права власності на таке майно.
А тому, оскільки зобов`язання щодо відшкодування виконаного ОСОБА_1 зобов`язання виникло у боржника вже після порушення провадження у справі про банкрутство, такі вимоги заявника відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства є  поточними грошовими вимогами та мають погашаються в порядку черговості, визначеної ст.64 цього Кодексу.
Також, відповідно до ч.1  ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення зокрема приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; веде реєстр кредиторів.
Порядок внесення змін до реєстру вимог кредиторів передбачений розділом 5 Методичних рекомендацій щодо заповнення реєстру вимог кредиторів, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 02.07.2010 року   №788, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.
Так, відповідно до п.5.1. розділу 5 Методичних рекомендацій ведення реєстру передбачає внесення змін до нього в разі виникнення додаткових зобов`язань боржника та в інших випадках, передбачених чинним законодавством, внесення цих змін здійснюється за заявою кредиторів або за власною ініціативою розпорядника майна (керуючого санацією, ліквідатора).
Реєстр з внесеними  змінами підписується арбітражним керуючим (розпорядником майна, ліквідатором), проставляється дата внесення змін; примірник реєстру з унесеними змінами із супровідним листом, яким обгрунтовуються ці зміни, надсилається господарському суду та боржнику. Один примірник такого реєстру залишається в арбітражного керуючого (п.п.5.5, 5.6. Методичних рекомендацій).
За матеріалами справи, справу про банкрутство ПП "НВ-Інвест" порушено   05.10.2015 року.
23.12.2015 року  за наслідками проведення попереднього  судового засідання суд визнав, зокрема, вимоги ПАТ "Банк Форум" в сумі 14 046 955,23 грн. (четверта черга), 653378,36 грн. (шоста черга), 2436,00 грн. (перша черга) та   окремо внесені до реєстру кредиторів вимоги забезпечені заставою майна боржника в загальній сумі 15658302,00 грн.  перед ПАТ "Банк Форум".
Постановою господарського суду Харківської області  від 26.04.2016 року ПП "НВ-Інвест" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.
Ухвалою господарського суду Харківської області  від 05.07.2016  року визнано поточні вимоги ПАТ "Банк Форум" на суму 1 565 731,60 грн., які включено до четвертої черги реєстру кредиторів, а також суму 2756,00 грн. судового збору включено до першої черги реєстру вимог кредиторів.
Ухвалою господарського суду Харківської області  від 12.10.2017 року  здійснено заміну кредитора   ПАТ "Банк Форум" на кредитора ТОВ "Респектплюс" на загальну суму вимог 30 292 539,65 грн., з якої: 14 634 237,65 грн. - четверта черга, 15 658 302,00 грн. - окремо внесені вимоги, що забезпечені заставою майна боржника; в   сумі 1 637 019,54 грн. (31929559,19 - 30292539,65=1637019,54) ПАТ "Банк Форум" за договором № 0031/08/12-KLMVI від 20.03.2008 року, укладеним між ПАТ "Банк Форум" та ПП "НВ-Інвест", залишився кредитором у справі №922/5022/15, з якої: 978449,18 грн. - четверта черга у реєстрі вимог кредиторів, 653 378,36 грн. - шоста черга (пеня), 5192,00 грн. - перша черга (судовий збір).
Ліквідатором  ПП “НВ-Інвест”  арбітражним керуючим Менчаком В.В. були визнані грошові вимоги ОСОБА_1 , що вбачається з повідомлення (відзиву) ліквідатора ПП “НВ-Інвест”  від 18.11.2019 року  про розгляд заяви     ОСОБА_1 .  
З реєстру вимог кредиторів у справі №922/5022/15 про банкрутство ПП “НВ-Інвест” сформованого ліквідатором станом на 18.11.2019 року,  слідує  зменшення грошових вимог ТОВ “Респектплюс” зокрема на 1960356,30 грн. у зв`язку з їх частковим погашенням ОСОБА_1 як майновим поручителем.
В розділі І реєстру “Вимоги кредиторів, включених до реєстру” ліквідатором ПП “НВ-Інвест”  було вказано розмір грошових вимог ТОВ “Респектплюс”   в сумі 11540631,35 грн., які визнані боржником, замість 14634237,65 грн., що були визнані господарським судом Харківської області. 
Окрім того,  в графі “Примітки” вказано, що підставою для зменшення розміру грошових вимог ТОВ “Респектплюс”   стало визнання грошових вимог ОСОБА_1 у розмірі 1960356,30 грн. Також неведені зміни відображені в загальному розмірі вимог до боржника шляхом їх зменшення до 29800257,49 грн., замість визнаної господарським судом суми вимог у розмірі 32893863,79 грн.
А отже, наведені обставини, також,  свідчать про часткове погашення (припинення в частині) зобов`язання ПП “НВ-Інвест”   за кредитним договором №0031/08/12 - KLMVI від 20.03.2008 року, що і було відображено ліквідатором ПП “НВ-Інвест”  в реєстрі вимог кредиторів внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.
За таких обставин, у зв`язку з частковим виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за боржника щодо сплати заборгованості за кредитним договором, вона набула право вимоги до боржника за кредитним договором від 20.03.2008 року у розмірі виконаного нею грошового зобов`язання, а саме у розмірі 1960356,30 грн.
Також,  є передчасними висновки господарського суду першої інстанції про те, що заявником  обрано спосіб захисту, для якого законом визначено спеціальний порядок, а цей   порядок включає в себе подання до суду заяви про заміну кредитора у справі в частині суми 1 960 356,30 грн. на підставі ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства (ст. 52 ГПК України), з огляду на таке.
Відповідно до частини другої    ст.  4 ГПК України    юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених    законом    до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених    законом    заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Колегія            суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі №916/585/18 (916/1051/20), де, окрім іншого, вказано на таке.
            “Згідно зі    ст. 15 ЦК України    кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За    ст.  16 цього Кодексу    кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.        За змістом положень вказаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані    законом    інтереси яких порушені або оспорюються.        Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що, установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного    законом    інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог”.
Аналіз вказаних  норм свідчить про те, що підставою та необхідною умовою для звернення особи до суду із відповідним позовом є наявність порушеного права та охоронюваного    законом    інтересу особи - позивача у справі і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.
При цьому звертаючись до господарського суду, позивач повинен визначити, яке його право, на його думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. У свою чергу судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
А отже, саме лише посилання господарського суду першої інстанції на те, що належним способом захисту прав у спірних правовідносинах буде звернення до суду з поданням    заяви про заміну кредитора є необґрунтованим, оскільки спосіб захисту порушеного права  у вигляді  визнання грошових вимог до боржника забезпечить  право ОСОБА_1 на визнання її кредитором боржника та включення до реєстру кредиторів боржника, що в свою чергу, призведе до захисту її порушених прав.
У    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    закріплено право людини на доступ до правосуддя, а у статті 13 вказаної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, а саме - особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Таким чином,  обраний заявником  спосіб захисту у вигляді   визнання  грошових вимог до боржника   є ефективним, оскільки в разі його задоволення, призведе до поновлення прав заявника.
Отже,      висновок місцевого господарського суду      про  відмову у задоволенні заяви   ОСОБА_1 до банкрута ПП "НВ-Інвест"  про визнання грошових вимог у  сумі 1 960 356,30 грн.  не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1      статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Окрім того, у поданій до господарського суду Харківської області заяві  від 18.11.2019 року, ОСОБА_1 просила зобов`язати  арбітражного керуючого – ліквідатора Приватного підприємства  "НВ-Інвест"    Менчака В.В.   включити її вимоги до реєстру кредиторів боржника згідно черговості, передбаченої ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: до першої черги -  витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3842,00 грн.; до четвертої черги -  1960356,30 грн.
Втім, ухвалою господарського суду Харківської області від 21.04.2020 року у справі було припинено   повноваження ліквідатора ПП "НВ-Інвест" арбітражного керуючого Менчак В`ячеслава Володимировича; призначено  ліквідатором боржника ПП "НВ-Інвест" арбітражного керуючого Севостьянова Євгена Вікторовича; зобов`язано    ОСОБА_2 передати всі матеріали, пов`язані з ліквідаційною процедурою, арбітражному керуючому Севостьянову Є.В. по акту прийому-передачі та зобов`язано  ліквідатора Севостьянова Є.В. виконати у повному обсязі вимоги постанови суду від 26.04.2016 року  та надати суду на затвердження звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури по банкруту, надавати суду проміжні звіти про хід виконання ліквідаційної процедури.
          Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі       знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної  ухвали  місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу  та    заяву ОСОБА_1 з грошовими  вимогами до ПП  "НВ-Інвест"  на загальну суму 1960356,30 грн.  та 3842,00  грн.  слід задовольнити, визнавши її  грошові вимоги  у розмірі 1964198,30 грн. та зобов`язавши  арбітражного керуючого – ліквідатора ПП   "НВ-Інвест"  -    ОСОБА_3  включити вимоги ОСОБА_1   до реєстру кредиторів боржника згідно черговості, передбаченої ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: до першої черги -  витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3842,00 грн.; до четвертої черги -  1960356,30 грн. 
          Отже, місцевий господарський суд  не  з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими,  а тому ухвалу  господарського суду Харківської         області від 24.06.2021  року у справі   слід скасувати  повністю   та ухвалити  нове рішення, яким  заяву ОСОБА_1   з грошовими  вимогами до ПП   "НВ-Інвест"  на загальну суму 1960356,30 грн.  та 3842,00  грн. задовольнити, поклавши судовий збір за подання заяви та апеляційної скарги  на боржника.
          Керуючись ст. ст.  269, 270, ч.2 ст. 275,  п. 1, 2  ч. 1  ст.  277, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  представника   ОСОБА_1  – адвоката  Ріалко  С.В. задовольнити.
          Ухвалу        господарського суду Харківської          області від 24.06.2021  року  у справі №922/5022/15      скасувати повністю. 
          Ухвалити нове рішення.
          Заяву ОСОБА_1   (вх.№27754 від 18.11.2019 року)    з грошовими  вимогами до Приватного підприємства  "НВ-Інвест"  на загальну суму 1960356,30 грн.  та 3842,00  грн. задовольнити.
          Визнати грошові вимоги ОСОБА_1  у справі №922/5022/15 про банкрутство Приватного підприємства  "НВ-Інвест"   у розмірі 1964198,30 грн.
          Зобов`язати  арбітражного керуючого – ліквідатора Приватного підприємства  "НВ-Інвест"    Севостьянова Євгена Вікторовича  включити вимоги ОСОБА_1  до реєстру кредиторів боржника згідно черговості, передбаченої ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: до першої черги -  витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3842,00 грн.; до четвертої черги -  1960356,30 грн. 
          Стягнути з ПП "НВ-Інвест", м. Харків (61168, м. Харків, вул. Блюхера, 3, кв.18, код ЄДРПОУ 33478432)  на користь ОСОБА_1  ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )   10     652,00 грн. судового збору за подання заяви з грошовими  вимогами до Приватного підприємства  "НВ-Інвест"  та апеляційної скарги.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено  01.10.2021 року.
Головуюча     суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко