ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/11363/21 Головуючий в І інстанції: Валігурська Л.В.
Провадження №33/819/534/21 Доповідач: Чорна Т.Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року суддя Херсонського апеляційного суду Чорна Т.Г., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
26 листопада 2021 року адвокат Найченко О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин, оскільки:
-справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 , який не був обізнананий про час та місце розгляду справи, чим порушено його право на захист;
-про постанову суду від 20.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало відомо - 03.11.2021 року, після отримання листа з УПП в Херсонській області ДПП №15395/41/23/2021 від 01.11.2021 року.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року відмовлено в задоволені клопотання адвоката Найченка О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Апеляційну скаргу разом з додатками повернуто апелянту.
30 листопада 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року із клопотанням про поновлення строку, зазначивши ті самі причини пропуску строку, що й в апеляційній скарзі від 26 листопада 2021 року.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, а також у разі, якщо вона заявила клопотання про поновлення цього строку, а судом у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Із матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2021 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №331966, згідно якого ОСОБА_1 26.06.2021 року о 04:45 год. в м. Херсоні, по вул. Перекопській, 152, керував транспортним засобом «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп?яніння. 
В протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 , зазначено, що пояснення по суті порушення будуть ним надаватися в суді, також було роз?яснено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Херсонському міському суді Херсонської області (а.с. 6).
Суд першої інстанції вживав заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про день і час розгляду справи, проте правопорушник в судові засідання призначені на 21.07.2021 року, 04.08.2021 року, 20.09.2021 року не з?являвся, причини неявки суду не повідомляв, тому суд прийняв 20.09.2021 року судове рішення у його відсутність (а.с.13).
22 вересня 2021 року постанова суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с.15).
21 вересня 2021 року копія постанови суду від 20 вересня 2021 року була направлена ОСОБА_1 (а.с.19).
26 листопада 2021 року адвокат Найченко О.Є. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин, зазначивши про те, що справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , про ухвалення оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 стало відомо - 03.11.2021 року.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року відмовлено в задоволені клопотання адвоката Найченка О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Апеляційну скаргу разом з додатками повернуто апелянту.
Апеляційний суд зазначив, що апеляційну скаргу на постанову з пропуском строку на апеляційне оскарження подав захисник, який участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав, договір про надання ОСОБА_1 правової допомоги укладено 06.11.2021 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови. 
З посиланням на у ст. 271, 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП суд вказав на те, що захисник є самостійним суб`єктом права на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення і у разі, якщо саме адвокат порушує питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, він має довести поважність причини такого пропуску саме для себе.
Наявність причин, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги самим  ОСОБА_1 не дає підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги захиснику, як особі, яка подала апеляційну скаргу від свого імені.
Та обставина, що право захисника не було порушене протягом строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20.09.2021 року, яка набрала законної сили, свідчить про відсутність як правових, так і об`єктивних підстав для поновлення саме захиснику строку на апеляційне оскарження постанови.
Таким чином, викладені захисником обставини, а саме те, що ОСОБА_1 дізнався про ухвалене рішення з плином часу не можна визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження для захисника як окремого суб`єкта на апеляційне оскарження. 
Таке право за змістом ст. 294, 295 КУпАП має ОСОБА_1 , без участі якого було ухвалено судове рішення.
За наявності у ОСОБА_1 поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження у визначений законом строк постанови суду від 20.09.2021 року він має право подати клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження разом із апеляційною скаргою і доводити поважність причин пропуску цього строку для себе, як особи, прав якої стосується оскаржуване рішення.
30 листопада 2021 року ОСОБА_1 особисто звернувся до суду з апеляційною скаргою із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши ті самі причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року, що були зазначені в апеляційній скарзі 26 листопада 2021 року.
Суд не може прийняти доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови з тих підстав, що суд розглядав справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки:
- ОСОБА_1 було відомо про факт складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і те, що розгляд справи буде здійснюватися у Херсонському міському суду Херсонської області;
- суд першої інстанції вжив всіх можливих заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, в тому числі, шляхом публікації оголошення на сайті суду (а.с. 13, 15,15);
Апеляційний суд вважає, що судом було дотримано необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Також апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Відтак, ОСОБА_1 , як той, що добросовісно користується наданими йому законом процесуальними правами, зобов?язаний слідкувати за перебігом розгляду адміністративного провадження щодо нього, про існування якого йому достовірно було відомо, проте, з апеляційної скарги не вбачається і не є зрозумілим за його позицією у суді апеляційної інстанції, що перешкодило ОСОБА_1 дізнатись про результати розгляду справи та оскаржити судове рішення у строки, визначені процесуальним законом, чи у наближеному до цього строку часі.
Доводи щодо дати отримання копії постанови, як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення ст.294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Більш того, відповідно до ч.ч.1,3 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Як вбачається з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року надіслана до Реєстру судом 21 вересня 2021 року, зареєстрована в реєстрі 21 вересня 2021 року та оприлюднена 22 вересня 2021 року.
З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Отже враховуючи вищевикладене, достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 щодо складання протоколу відносно нього, апеляційний суд вважає, що останній на власний розсуд не скористався своїм правом на захист у суді.
Зважаючи, на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне та враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП строку.
Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. 
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.
Інших об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу, особа, яка подала апеляційну скаргу не наводить.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП .
Апеляційну скаргу повернути апелянту.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточню і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського 
апеляційного суду Т.Г. Чорна