ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" жовтня 2021 р.           Справа№ 910/19118/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Тарасенко К.В. 
 
Секретар судового засідання: Безрадна А.Л.
За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 18.10.2021 року

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20 (суддя Літвінова М.Є., м. Київ, повнний текст складено 21.04.2021)               

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сок Трейд", Одеська обл., 
м. Одеса
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ
про стягнення 865   848,60 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

                                        ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство  з обмеженою відповідальністю "Сок Трейд" (далі - позивач/ТОВ "Сок Трейд") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач/ДП "НАЕК "Енергоатом") про стягнення 865     848, 60 грн, з яких: 839     102, 42 грн основна заборгованість, 3 % річних у розмірі 9     651, 96 грн та індекс інфляції у розмірі 17     094, 22 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем Договору №75/22119/11-121-01-19-08623 про надання послуг від 30.09.2019 в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі     №910/19118/20 позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ "Сок Трейд" заборгованість у розмірі 839   102,42 грн , у тому числі ПДВ у розмірі 139 850,40 грн, 3% річних від простроченої суми зі сплати ПДВ за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 1 914,34 грн, індекс інфляції за прострочення зі сплати за надані послуги без ПДВ за період з 07.07.2020 по 18.11.2020 у розмірі 14 007,43 грн, індекс інфляції за прострочення зі сплати ПДВ за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 3   086,79 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 12   987,73 грн.
Ухвалюючи вказане рішення, із посиланням на положення ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 625, 629,  901, 903 Цивільного кодексу України та ст. 193, Господарського кодексу України суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем умов договору  щодо оплати поставленого товару, у зв`язку з чим визнав правомірним стягнення з останнього заборгованості, а також нарахованих не неї  інфляційних втрат та 3% річних. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із прийнятим рішенням Державне підприємство  "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20 в частині стягнення з відповідача  на користь позивача 9   651,96 грн - 3% річних та 17   094,22 грн - інфляційних втрат та постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме, судом не застосований закон, який підлягав застосуванню (ст.ст. 530, 536, 627, 628, 629, 903 Цивільного кодексу України) та застосований закон, який не підлягав застосуванню (абз. 6 п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України), а також за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Зокрема, узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
-  включення до бази нарахування трьох процентів річних, стягнутих з відповідача, сум податку на додану вартість (39   890,40 грн), нарахованих на вартість товару з ПДВ, є необґрунтованим, таким, що суперечить правовій природі процентів, передбачених ст. 536 та ст. 625 Цивільного кодексу України.
- строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ в Договорі не встановлений, а отже визначається вимогою позивача, тому такий строк в силу положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України    настає після спливу 7 днів з моменту отримання (15.09.2020) відповідачем претензії про оплату, тобто - 22.09.2020.
Крім того, скаржник просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від  10.03.2021 у справі №910/19118/20.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
02.08.2021 від позивача  через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача,     у якому останній просить апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" залишити без задоволення, а  рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20 (в оскаржуваній відповідачем частині) - без змін.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" вказував на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" у справі № 910/19118/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" задоволено та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі № 910/19118/20; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/19118/20; розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі № 910/19118/20 призначено на 07.09.2021; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі № 910/19118/20 .
Однак 07.09.2021 розгляд справи №910/19118/20 не відбувся.
Так, суддя Разіна Т.І. (головуючий суддя (суддя - доповідач) з 08.09.2021 по 10.09.2021 та з 13.09.2021 по 17.09.2021.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4547/21 від 20.09.2021 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/19118/20.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 для розгляду справи №910/19118/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі №910/19118/20 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі № 910/19118/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної     Т.І., суддів: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 18.10.2021.

Розгляд апеляційним господарським судом клопотань 
Відповідно до статті 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.
Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Таким чином, враховуючи, що заява відповідача надійшла до суду 18.10.2021 (в день судового засідання), тобто в порушення вимог передбачених ч. 2 ст. 197 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні.
Крім того, вимогами чинного законодавства не передбачено можливості зміни дати та часу призначеного судового засідання у зв`язку з поданням стороною клопотання про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання однієї із сторін.

Явка представників сторін
У судове засідання 18.10.2021 з`явився уповноважений представник позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.
Відповідно до ч. 12    ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від  відповідача клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Позиція представників сторін у справі
Представник позивача  у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (в оскаржуваній ним частині) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20- без змін.

Фактичні обставини справи встановлені судом апеляційної інстанції
Як убачається із матеріалів справи,  30.09.2019 між  Товариством з обмеженою відповідальністю "Сок Трейд", як виконавцем та Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", як замовником було укладено Договір № 75/22119/11-121-01-19-08623 про надання послуг (далі -Договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе надання послуг: "Код ДК 021:2015 - 50410000-2 послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (послуга: "Поточний ремонт "Мас-спектрометра PERKINELMER ICP- MS- NEXION - 300D")".

У п. 1.2. Договору передбачено, що запчастини, інструменти, обладнання (далі по тексту матеріали) необхідні для надання послуг, надаються виконавцем.
Відповідно до положень п. 2.1 Договору вартість послуг за цим договором визначається "Протоколом узгодження договірної ціни" (невід`ємний Додаток № 1 до договору) та складає: 699 452,02 грн (шістсот дев`яносто дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні 02 коп.), крім того ПДВ 20% 139 890,40 грн. (сто тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто гривень 40 коп.), разом: 839 342,42 грн (вісімсот тридцять дев`ять тисяч триста сорок дві гривні 42 коп.).
У п. 2.2. Договору сторони встановили, що оплата наданих послуг за договором здійснюється за фактично наданий обсяг послуг протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Оплата замовником частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та  порядку.
Виконавець зобов`язується надати послуги в строк: жовтень 2019 - 10.12.2019 (п. 3.1. Договору).
Відповідно до п. 3.2. Договору залучення до надання послуг субвиконавців можливо лише за письмовою згодою замовника, при цьому виконавець зобов`язаний надати замовнику копії договорів з субвиконавцями в десятиденний строк з моменту їх укладення.
Згідно із п. 4.1 Договору виконавець протягом 10 (десяти) днів після завершення надання послуг надає замовникові акт здачі-приймання наданих послуг у трьох примірниках для розгляду і належного оформлення з додатком документів відповідно до розділу 10 Технічного завдання.
Положення п. 4.2. Договору визначають,  що виконавець зобов`язаний надати замовнику податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну України №1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу замовника pdvzaes@mgw.npp.zp.ua протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ.
Замовник протягом 10 (десяти) днів з дня отримання акту здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний його розглянути і, оформлений належним чином зі своєї сторони, повернути виконавцю або надати мотивовану відмову від приймання наданих послуг (п. 4.3. Договору).
У відповідності до п. 4.4 Договору у випадку мотивованого відмовлення замовника від приймання наданих послуг, в тому числі, якщо замовник виявляє недоліки/недоробки або пред`являє претензії до якості наданих послуг, сторони складають двосторонній акт недоліків із переліком виявлених недоліків/необхідних доробок і строків їх усунення/надання.
Виконавець зобов`язується усунути недоліки, виконати необхідні доробки в строки, установлені в двосторонньому акті недоліків , без додаткової оплати (п. 4.5. Договору).
Виконавець зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання послуги, що виконується за Договором, згідно з вимогами "Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку", ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 №8 (п. 4.6. Договору).
Пунктом . 4.7. Договору передбачено, що виконавець вправі достроково виконати і здати (за умови погодження з замовником), а замовник має право достроково прийняти й оплатити надані послуги.
Як встановлено п. 4.9. Договору у випадку ненадання виконавцем замовнику у встановлений Податковим кодексом України строк електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, замовник має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену п.2.1 цього договору на суму ПДВ, від вартості послуг, по яким допущене таке невиконання. Після усунення виконавцем перешкод, вказаних в ч. 1 п. 4.9 даного договору отримання замовником податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, замовник перераховує виконавцю несплачену суму ПДВ протягом 45 днів з моменту отримання податкової накладної.
Замовник зобов`язується здійснювати оплату наданих послуг згідно з умовами договору (п. 7.3.3. Договору).
Відповідно до п. 9.4. Договору у випадку ненадання виконавцем замовнику у встановлений Податковим кодексом України строк електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, Замовник має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену п. 2.1 цього договору на суму ПДВ, від вартості послуг, по яким допущене таке невиконання.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 30.01.2020 (п. 13.1 Договору).
04.12.2019 сторони підписали Додаткову угоду № 1/11/121-01-19-08623 до Договору № 75/221-19/11-121-01-19-08623 від 30.09.2019, в якій домовились про наступне:
- пункт 3.1. договору викласти в новій редакції: "Виконавець зобов`язується надати послуги в строк: жовтень 2019р. - 30.01.2020р."; 
- розділ 9 Технічного завдання:
- абзац перший викласти в новій редакції: "Строк надання послуг: жовтень 2019р. 30.01.2020р.";
- абзац третій після слів "на майданчику Замовника" змінити на "протягом п`яти робочих днів (не пізніше 30.01.2020р.)"; 
- пункт 13.1 договору викласти у новій редакції: "Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 30.03.2020р."; 
- дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору; 
- у всьому іншому, що не передбачено цією додатковою угодою, стороні керуються договором; 
Дана додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами.
В подальшому, 24.01.2020 сторони підписали Додаткову угоду № 2/11/121-01-19-08623 до Договору № 75/221-19/11-121-01-19-08623 від 30.09.2019, в якій домовились про наступне:
- пункт 3.1. договору викласти в новій редакції: "Виконавець зобов`язується Надати послуги в строк: жовтень 2019р.-13.03.2020р."; 
- розділ 9 Технічного завдання:
- абзац перший викласти в новій редакції: "Строк надання послуг: жовтень 2019р. 13.03.2020р.";
- абзац третій після слів "на майданчику Замовника" змінити на "протягом п`яти робочих: днів (не пізніше 13.03.2020р.)"; 
- п.13.1 договору викласти в новій редакції: "Договір вважається укладеним : моменту його підписання сторонами та діє до 30.05.2020р."; 
- Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору; 
- У всьому іншому, що не передбачено цією додатковою угодою, сторони керуються договором.
Дана додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами.
Між виконавцем та замовником 06.03.2020 складено та підписано акт недоліків наданих послуг по Договору № 75/221-19/11-121-01-19-08623 від 30.09.2019 із зазначенням строку усунення недоліків, а саме до 30.05.2020.
22.05.2020 сторонами підписано акт здачі - приймання наданих послуг по Договору № 75/221-19/11-121-01-19-08623 від 30.09.2019. 
В акті від 22.05.2020 вказано, що він свідчить про здавання-приймання наданих послуг за договором №75/221-19/11-121-01-19-08623 від 30.09.2019 та служить підставою для оплати послуг замовником виконавцю, сума до сплати у розмірі 839     102, 42 грн.
Акт підписаний як зі сторони виконавця, так і зі сторони замовника та скріплений печатками підприємств.
Як зазначає позивач на виконання п. 2.2 Договору ним було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.05.2020 № 34 та направлено відповідачу разом з листом 03.06.2020 на електронну адресу замовника pdvzaes@mgw.npp.zp.ua.
Позивач у позовній заяві вказує на те, що зобов`язання зі сплати суми ПДВ у розмірі 139    850, 40 грн виникло у відповідача з 05.06.2020, а остаточна оплата вартості наданих послуг повинна була бути здійснена до 05.07.2020.
Проте, відповідачем в  порушення умов Договору не сплачено суму у розмірі 839     102, 42 грн.
Позивач звернувся до відповідача із претензією від 24.07.2020, в якій просив сплати суму заборгованості у розмірі 841 300, 20 грн.
Відповідач, у відповідь на претензію від 24.07.2020, листом № 28-23/17713 від 18.08.2020 повідомив позивача, що заборгованість у розмірі 839     342, 42 грн буде невідкладно сплачена.
В подальшому, позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 195 від 14.09.2020 з проханням сплатити існуючу заборгованість.
Відповідач листом № 28-23/22369 від 15.10.2020 повідомив позивача, що послуги за договором були здані ТОВ "СОК ТРЕЙД" та прийняті 22.05.2020 з порушенням вказаних у Договорі та додаткових угодах 1, 2 строків, а тому нарахування 3 % річних є необґрунтованим.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 839   102,42 грн, 3 % річних у розмірі 9   651,96 грн та індекс інфляції у розмірі 17   094,22 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти доводів позивача, викладених у позовній заяві та зазначив, що послуги за Договором загальною вартістю 839 102,42 грн (вартість послуги 699 252,02 грн та ПДВ 139 850,40 грн) були надані позивачем відповідачу з порушенням визначеного Договором строку, а саме 22.05.2020 відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Оскільки апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано лише в частині 3% річних стягнення інфляційних втрат, виходячи з положень ст. 269 ГПК України, рішення Господарського суду міста Києва у даній справі підлягає апеляційному перегляду лише в межах його оскаржуваної частини відповідно до вимог заявника апеляційної скарги.                                              
Суд апеляційної інстанції вважає, що встановивши факт прострочення відповідачем виконання взятого на себе грошового зобов`язання, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з боржника інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих позивачем на підставі ст. 625 ЦК України. 

За змістом ч. 3 ст. 11      та ч. 1 ст.      13 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Законодавець у ст. 509 ЦК України   визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених      статтею 11 цього Кодексу.
Отже, цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку. Таке зобов`язання в силу ч. 3 ст. 11 ЦК України      може виникати на підставі акта цивільного законодавства.
Частиною 2 ст. 4 ЦК України      передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є      Цивільний кодекс України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України   боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов`язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.
Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19, якщо сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, то вона індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо      суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця      - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується      з урахуванням цього місяця.
Тобто, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок інфляційних витрат у розмірі 14     007, 43 грн (на суму 699     252, 02 грн) за період з 07.07.2020 по 18.11.2020 та на суму заборгованості зі сплати ПДВ у розмірі 3   086,76 грн ( на суму 139     850,40 грн) за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 3   086,79 грн (з урахуванням заяви про  збільшення позовних вимог) погоджується з висновком суду, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції за прострочення зі сплати за надані послуги без ПДВ за період з 07.07.2020 по 18.11.2020 у розмірі 14 007,43 грн, індекс інфляції за прострочення зі сплати ПДВ за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 3   086,79 грн.
Позивачем на суму 699     252, 02 грн нараховані 3% річних за період з 07.07.2020 по 18.11.2020 у розмірі 7     737, 20 та на суму заборгованості зі сплати ПДВ у розмірі 139     850, 40 грн за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 1     914, 34 грн.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок суму 699     252, 02 грн нарахованих 3% річних за період з 07.07.2020 по 18.11.2020 у розмірі 7     737, 20 та на суму заборгованості зі сплати ПДВ у розмірі 139     850, 40 грн за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 1     914, 34 грн (з урахуванням заяви про  збільшення позовних вимог) погоджується з висновком суду, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3,% річних від простроченої суми за надані послуги без ПДВ за період з 07.07.2020 по 18.11.2020 у розмірі 7     737,62 грн  та 3% річних від простроченої суми зі сплати ПДВ за період з 05.06.2020 по 18.11.2020 у розмірі 1   914,34 грн.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених скаржником апеляційній скарзі
Щодо доводів заявника апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 2.2. Договору плата наданих послуг за договором здійснюється за фактично наданий обсяг послуг протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Оплата замовником частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та  порядку.
Колегія суддів розуміє наведений пункт договору у контексті положень ст. 530 ЦК України    таким чином:
- у першому реченні встановлений строк оплати товару відповідно до абз. 1 ч. 1   ст. 530 ЦК України    - протягом 45 днів з дати його поставки;
- у другому реченні встановлений термін оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ відповідно до абз. 2 ч. 1   ст. 530 ЦК України,   вказівкою на подію, яка неминуче має настати - отримання покупцем від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН.
Згідно із п. 4.9. Договору у випадку не надання постачальником покупцю у встановлений в договорі строк електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити суму договору, передбачену у п. 2.1 цього договору на суму ПДВ.
З аналізу п.п. 2.2., 4.9. договору слідує, що відповідач має здійснити розрахунок за товар протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції, при цьому, оплата частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється не раніше отримання доказів реєстрації податкової накладної.
Відповідно до п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно із п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної (1); дата складання податкової накладної (2); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг (3); податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу) (4); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг (5); опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг (6); ціна постачання без урахування податку (7); ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні (8); загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку (9); код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (10); індивідуальний податковий номер (11).
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 201.2. статті 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Як убачається з матеріалів справи, податкова накладна № 34 від 22.05.2020 на суму 699     252, 02 грн, в тому числі ПДВ 139     850, 40 грн, яка скріплена електронним підписом та на якій міститься відмітка "зареєстрована в ЄРПН".
Крім того, в матеріалах справи наявна квитанція про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.06.2020 о 12:08 год.   
Разом з цим, згідно із п. 4.9. Договору у випадку не надання постачальником покупцю, в строк визначений чинною редакцією Податкового кодексу України, електронної накладної, зареєстрованої в ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 цього Договору на суму ПДВ.
Позивачем надані докази в підтвердження надсилання відповідачу на електронну адресу pdvzaes@mgw.npp.zp.ua податкової накладної, що підтверджується скріншотом з екрану електронної пошти позивача згідно вимогам, встановлених у п. 4.2. Договору.   
У матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно відсутності податкової накладної, яка за умовами договору отримується відповідачем під час отримання товару.
Отже, з 03.06.2020 відповідач був обізнаний про реєстрацію позивачем податкової накладної за господарською операцією актом здачі - приймання наданих послуг по Договору № 75/221-19/11-121-01-19-08623 від 30.09.2019 від 22.05.2020.
Матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано жодних доказів зауважень (заперечень) ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" щодо одержання товару за спірною господарською операцією та відповідно зауважень щодо реєстрації позивачем податкової накладної № 34 від 22.05.2020 до звернення позивача до суду  із позовом про стягнення заборгованості за Договором.
Таким чином, позивачем було належним чином складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що відповідно до договору є підставою для сплати покупцем суми ПДВ, включеної до вартості товару. Відповідач товар прийняв без заперечень та зауважень, а тому повинен був здійснити оплату за умовами договору, а саме шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару.
Доводи заявника апеляційної скарги про те, що строки оплати частини товару на суму ПДВ не встановлені, а отже визначається вимогою позивача, тому такий строк в силу положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України    настає після спливу 7 днів з моменту отримання (15.09.2020) відповідачем претензії про оплату, тобто - 22.09.2020, колегія суддів визнає необґрунтованими оскільки строк оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ погоджено сторонами в п. 2.2 Договору шляхом вказівки на подію - після отримання замовником податкової накладної.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.
Відповідно до  п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.  
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20 (в оскаржуваній відповідачем частині), та, відповідно, апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №910/18420/20 покладаються на скаржника.
Так, суддя Тарасенко К.В. з 22.10.2021 по 05.11.2021 перебувала у відпустці; суддя - Іоннікова І.А., з 23.10.2021 по 01.11.2021 перебувала у відпустці, головуючий суддя (суддя - доповідач) -  Разіна Т.І.  з 08.11.2021 по 12.11.2021 перебувала у відпустці.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/19118/20.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Справу   №910/19118/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддями - 15.11.2021 (після виходу суддів Разіної Т.І., Іоннікової І.А. та Тарасенко К.В. із відпусток).

Головуючий суддя                                                            Т.І. Разіна 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                К.В. Тарасенко