ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/6551/21 пров. № А/857/15421/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Довгополова О. М., 
                                                                                 Святецького В. В.,
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В. І.,
представника позивача                                           Манукян М. А.,
представник відповідача                                        Карпина В. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року (прийняте у м. Львові, суддею Мричко Н.І.) в адміністративній справі № 380/6551/21 за позовом ОСОБА_1 до Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов,

                                                     В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогін В.М. по виконавчому провадженні № 64103317, а саме: постанову про накладення штрафу від 04.02.2021, постанову про накладення штрафу від 27.02.2021 та постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 26.03.2021.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що жодної з оскаржених постанов ним не отримано своєчасно. Зазначає, що з оскарженими постановами позивач ознайомився 13.04.2021, саме цього числа на адвокатський запит його представника адвоката Манукян М.А. відповідачем надано копії матеріалів виконавчого провадження № 64103317.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив Жовківський районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. 

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 64103317 скеровано поштовим відправленням № 8030045752270 на адресу ОСОБА_1 . Тобто, державним виконавцем дотримано порядку доведення до відома боржника постанови про відкриття виконавчого провадження. Також копію наведеної постанови було вкинуто державним виконавцем у поштову скриньку за місцем проживання боржника. 
Разом з тим, жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником здійснено не було. Виходячи з викладеного, державним виконавцем прийняті спірні постанови в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України з метою недопущення порушень положень Закону України «Про виконавче провадження».
Також вказує на те, що оскарження постанови про призначення спеціаліста підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів позивача, викладених у позовній заяві, та оскаржуваного рішення суду першої інстанції; жодних доказів в обґрунтування порушенням судом першої інстанції при ухваленні цього рішення норм матеріального права відповідачем при поданні апеляційної скарги не надано.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, у ній зазначених, просив апеляційну скаргу задовольнити.
Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечила, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2020 Жовківським районним судом видано виконавчий лист № 444/2913/17 про зобов`язання Фермерське господарство Скіри Романа Івановича та ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Головним державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м. Львів) Макогоном В.М. 12.01.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №64103317 щодо примусового виконання виконавчого листа Жовківського районного суду № 444/2913/17 від 23.12.2020. Вказаною постановою державний виконавець зобов`язав боржника у виконавчому провадженні – ОСОБА_1 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

04.02.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м.Львів) Макогоном В.М. винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 грн за невиконання боржником ОСОБА_1 виконавчого документа протягом десяти днів з моменту відкриття виконавчого провадження № 64103317.

27.02.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м.Львів) Макогоном В.М. винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 3400 грн за невиконання боржником ОСОБА_1 виконавчого документа протягом десяти днів з моменту накладення штрафу ВП № 64103317.

26.03.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м.Львів) Макогоном В.М. у ВП № 64103317 винесено постанову про призначення спеціаліста для участі виконавчого провадження. Як видно з такої постанови, державним виконавцем встановлено, що боржником ( ОСОБА_1 ) самостійно не виконано вимоги судового рішення, у зв`язку з чим таке підлягає примусовому виконанню шляхом залучення для участі у виконавчому провадженні спеціаліста з відповідною кваліфікацією та досвідом роботи в галузі будівництва ТзОВ «Файний котеджик». Зобов`язано спеціалісту ТзОВ «Файний котеджик» забезпечити проведення демонтажу самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по вул. Б. Хмельницького, 8 «А» в м. Жовква Львівської області.

Не погоджуючись з такими постановами, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не вправі накладати штраф у разі невиконання боржником у добровільному порядку рішення суду у строк, визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, якщо боржник не отримував копію такої постанови. З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 64103317 від 12.01.2021, суд дійшов висновку, що постанови державного виконавця Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м. Львів) про накладення штрафів від 04.02.2021 та від 27.02.2021 в межах виконавчого провадження № 64103317 є протиправними.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м. Львів) про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 26.03.2021, винесеної в межах виконавчого провадження № 64103317, суд вважав, що така також підлягає до задоволення з огляду на похідний характер від вже задоволених судом позовних вимоги про скасування постанов про накладення штрафу від 04.02.2021 та 27.02.2021.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною першою статті 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 18 наведеного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 1, 16 частини другої статті 18 згаданого Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 зазначеного Закону установлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (частина четверта статті 19 згаданого Закону).

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Водночас, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

У відповідності до положень статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження № 64103317 12.01.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 64103317 про зобов`язання боржника ОСОБА_1 виконати рішення Жовківського районного суду протягом 10 робочих днів.
У матеріалах виконавчого провадження № 64103317 відсутні докази надіслання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 64103317.
Згідно з матеріалами виконавчого провадження № 64103317 копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 64026561 була скерована ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення № 8030045752270, на яке посилається апелянт в апеляційній скарзі, щодо належного повідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження, проте не була вручена під час доставки з інших причин. 

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги подані відповідачем докази в частині надіслання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавчого провадження № 64103317 в межах якого боржником є ОСОБА_1 . Доказів протилежного відповідачем суду не надано, відповідно доводи позивача в цій частині не спростовано.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що сплив строку, наданого на добровільне виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника. Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Підставою для накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду. Таким чином, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 64103317 від 12.01.2021, колегія суддів вважає, що боржник не був належним чином повідомлений про можливість добровільно виконати рішення суду у визначений строк, а тому у державного виконавця були відсутні підстави накладати штраф за невиконання боржником у добровільному порядку рішення суду у строк, визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження.
При цьому колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на те, що інші постанови виконавчого провадження були вкинуті в поштову скриньку позивача, з огляду на відсутність доказів, наданих на підтвердження цього.
Також колегія суддів враховує й те, що в справі відсутні докази ухилення позивача від отримання поштової кореспондекції.

З приводу покликання представника відповідача на обов`язок виконання позивачем рішення суду після набрання ним законної сили, представник позивача вказала, що позивачем було оскаржено рішення суду в касаційному порядку, відтак він не міг сам знати, що рішення суду буде звернуто до виконання, як і відсутні підстави вважати, що позивач ухилявся від самостійного виконання вимог судового рішення.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Жовківського РВ ДВС ЗМРУ МЮ (м. Львів) про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 26.03.2021, винесеної в межах виконавчого провадження № 64103317, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що така підлягає до задоволення з огляду на похідний характер від вже задоволених судом позовних вимоги про скасування постанов про накладення штрафу від 04.02.2021 та 27.02.2021 та у зв`язку з тим, що спірні відносини у цьому випадку виникли у сфері публічно-правових відносин, пов`язаних з оскарженням рішень суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.  

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі № 380/6551/21 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький 	
Постанова складена у повному обсязі 29 листопада 2021 року.