Справа № 991/7924/21
Провадження № 1-кс/991/8038/21

УХВАЛА

26 листопада 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, що подала скаргу – ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 № VYH-2021123-01-01 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Короткий виклад змісту поданої скарги
23.11.2021 Вищим антикорупційним судом отримано вказану скаргу від ОСОБА_3 . 
Відповідно до її змісту, 18.11.2021  ОСОБА_3  направив електронною поштою заяву № VYH-20211118-01-01 про вчинення кримінальних правопорушень до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі – САП ОГП).
У заяві йшлося про вчинення злочинів, передбачених статтями 364, 364-1, 365-2 Кримінального кодексу України (далі – КК України), головою Національного банку України ОСОБА_4 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_5 , директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_6 , начальниками ГСУ Міністерства внутрішніх справ України та ГСУ Національної поліції, головою Державної служби фінансового моніторингу України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів. Злочин, за змістом заяви, було вчинено стосовно коштів ряду українських банків, в т.ч. ПАТ «Міський комерційний банк», із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft».
Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що він є вкладником і кредитором ПАТ «Міський комерційний банк», який був визнаний неплатоспроможним і ліквідується внаслідок протиправних дій вказаних осіб.
Незважаючи на те, що із заявою про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 звернувся 18.11.2021, відомостей за нею до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) досі внесено не було. Також скаржник вказує, що йому не видано витягу з ЄРДР та не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої особи.
А тому, скаржник просить зобов`язати уповноважених осіб САП ОГП внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою, надати йому витяг з ЄРДР, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, про результати виконання ухвали негайно поінформувати слідчого суддю Вищого антикорупційного суду.
(2) Позиції учасників, висловлені у судовому засіданні
ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.
Натомість прокурор САП ОГП ОСОБА_7 направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначає, що за аналогічними заявами ОСОБА_3 Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування відповідних проваджень. Прокурор вказує на ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду та колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, відповідно до яких неодноразово до цього вносились відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 . Водночас, підслідність у всіх цих провадженнях кожного разу було визначено за Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві. За таких обставин, як вказує прокурор, заява ОСОБА_3 прокурорами САП ОГП не розглядалась, а була передана до прокуратури, що здійснює нагляд за Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві для розгляду в межах досудового розслідування наведених проваджень.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя під час вирішення скарги
Окремою формою судової діяльності відповідно до закону є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, прокуратури, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.
В свою чергу, глава 26 КПК гарантує особі можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до слідчого судді. На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто зазначити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Вона передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити детальну оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Завданням судового контролю на цій стадії є перевірка зазначених скаржником обставин, що, на його думку, вказують на бездіяльність слідчого чи прокурора, та за наявності відповідних підстав – відновлення порушених прав.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані ОСОБА_3 матеріали та документи, заперечення, що надійшли від органу, можлива бездіяльність якого оскаржується.
З наданої скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що 18.11.2021  ОСОБА_3 направив на електронну пошту НАБУ заяву № VYH-20211118-01-01 про вчинення кримінальних правопорушень. Того ж дня працівниками НАБУ отримано вказану заяву, що підтверджується інформацією (знімком екрану) про доставку електронного листа.
Так, у заяві вказується про вчинення головою Національного банку України, заступником голови Національного банку України, директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України, начальниками ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державною служби фінансового моніторингу України та іншими службовими особами цих органів кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 364-1, 365-2 КК України. 
Заявник вказує, що із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Меіnl Bank Aktiengesellschaft» було виведено значні фінансові кошти, що належать вкладникам різних українських банків. Так, зі змісту заяви вбачається, що низка українських банків уклали з банком нерезидентом «Меіnl Bank Aktiengesellschaft» договори відповідального зберігання та забезпечення, відповідно до яких в заставу банку-нерезиденту надавалися всі суми коштів, розміщені на кореспондентських рахунках, а також нараховані відсотки та будь-які майбутні надходження на ці рахунки. Водночас, банк-нерезидент використовував заставу для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними з третіми особами та на підставі цих договорів, списував в односторонньому позасудовому порядку кошти на свою користь, у разі невиконання позичальниками своїх зобов`язань по поверненню позичкових коштів. В результаті незаконних умисних дій, погашення боргів відбувалося за рахунок коштів українських банківських установ, тобто фактично коштів їх вкладників, та призвело до визнання цих банків неплатоспроможними і нанесло шкоду в особливо великих розмірах – 62 млн. євро.
Крім того, ОСОБА_3 вказує, що був вкладником ПАТ «Міський комерційний банк», який був у числі українських банків, що розміщував кошти на кореспондентському рахунку банку «Меіnl Bank Aktiengesellschaft», а тому вважає себе потерпілим від незаконних дій службових осіб НБУ, ФГВФО, МВСУ, СБУ та ГПУ, які на думку заявника, знали про вказану незаконну схему виведення коштів, але не припинили її.
Із пояснень, наданих прокурором САП ОГП ОСОБА_7 , який в кожному випадку був реєстратором відомостей про кримінальні правопорушення у ЄРДР за заявами ОСОБА_3 , вбачається, що раніше скаржник уже неодноразово звертався до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій були викладені відомості з аналогічним змістом. Зокрема, за заявами ОСОБА_3 . НАБУ за процесуальним керівництвом прокурорів САП ОГП здійснювалось досудове розслідування у кримінальних провадженнях №№ 42021000000001493, 52021000000000288, 52021000000000336, 52020000000000628, 42020000000000896. Із наданих витягів із ЄРДР вбачається, що ці кримінальні провадження стосувались тих самих питань, що й вказані у заяві ОСОБА_3 , з якою він звернувся до САП ОГП цього разу.
Варто зазначити, що підслідність у вказаних кримінальних провадженнях кожного разу постановою прокурора САП ОГП було визначено за Солом`янським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві.
Вказане також можна прослідкувати із відкритого Єдиного державного реєстру судових рішень, ввівши ключові слова, вказані у заявах та скаргах ОСОБА_3 , зокрема й за «VYH». В результаті пошуку за цим індикатором реєстр надає відомості щодо 189 релевантних ухвал, що постановлені лише слідчими суддями Вищого антикорупційного суду. Із них можна прослідкувати, що за схожими, а часто аналогічними обставинами слідчими суддями цього суду неодноразово вносились відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 .
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 4 ст. 218 КПК , на початку розслідування слідчий перевіряє наявність вже розпочатих досудових розслідувань щодо того ж кримінального правопорушення. У разі якщо буде встановлено, що іншим слідчим органу досудового розслідування або слідчим іншого органу досудового розслідування розпочато кримінальне провадження щодо того ж кримінального правопорушення, слідчий передає слідчому, який здійснює досудове розслідування, наявні у нього матеріали та відомості, повідомляє про це прокурора, потерпілого або заявника та вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Із досліджених матеріалів вбачається, що вказану вимогу законодавства прокурорами САП ОГП уже було виконано в межах розслідування зазначених кримінальних проваджень за аналогічними заявами ОСОБА_3 , коли їх було передано за підслідністю до Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві.
Чергове внесення відомостей до ЄРДР за аналогічними обставинами, на переконання слідчого судді, є недоцільним та лише вкотре навантажуватиме судові та правоохоронні органи необхідністю встановлення тих обставин, що неодноразово раніше були предметом їх перевірки, на підставі чого прийнято відповідні процесуальні рішення.
Судовий контроль за фактами, вчергове зазначеними у скарзі ОСОБА_3 , слідчими суддями, в тому числі Вищого антикорупційного суду, було неодноразово здійснено. Права скаржника поновлювались, шляхом постановлення ухвал, якими зобов`язано правоохоронні органи внести відомості до ЄРДР. Проте, квалфікація дій, що описуються у заявах, а також контроль за правильністю їх кваліфікації, визначення підслідності, не охоплюються повноваженнями суду, а є дискрецією слідчого чи прокурора. І у разі незгоди з такими їх діями, скаржник вправі оскаржити їх керівнику органу досудового розслідування або ж вищестоячому прокурору.
Таким чином, вимоги скаржника щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР за його заявою не підлягають задоволенню.
Клопотання скаржника зобов`язати уповноважених осіб надати йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та витяг з ЄРДР не можуть бути задоволені слідчим суддею.
Відповідно до п. 5 ГЛ.4 Р.І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.
У провадженні САП ОГП не перебувають матеріали жодного кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 , а відомості за його новою подібною заявою внесенню до ЄРДР не підлягають.
Таким чином, уповноважені особи САП ОГП, що не здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_3 , не мають можливості надати скаржнику витягу та пам`ятки про права та обов`язки.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 № VYH-2021123-01-01 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На ухвалу слідчого судді впродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст оголошено 30.11.2021 о 17:00 год.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1